E o nebunie.
Doamne, e o nebunie.
Ce e?
Tema acestui meci de consolare…
este Magazinul.
Cred că e o glumă.
SALA INGREDIENTELOR „MAGAZINUL”
Concurenții trebuie să folosească doar ingrediente de la magazin
pentru a găti ceva delicios și creativ.
Preparatele vor fi evaluate în ordinea finalizării,
iar supraviețuitorii vor fi anunțați după ce au fost evaluate toate felurile.
Vor mai fi
doar trei supraviețuitori.
Magazinele au mese gata făcute dintr-un motiv.
Trebuie doar să le mănânci.
Mi s-a golit mintea.
Ar trebui să fac măcar ramyeon.
Meciul de consolare
începe acum!
Scuze!
- Haideți să împărțim! - Nu asta.
Credeam că măcar ne vom respecta ca chefi,
dar m-am înșelat amarnic.
Au măturat tot.
Dar n-am lăsat ce era al meu.
Există Neoguri?
Nu au Neoguri?
Sunt câteva în dreapta ta.
- Nu văd niciuna. - S-au luat toate.
La naiba!
Am încercat să aleg ingredientele, dar nu mai erau.
S-a zis cu mine dacă nu fac rost de ingrediente.
N-aveam nicio idee.
M-am gândit o vreme, apoi am început să iau de toate.
Nu sos oriental.
Este oțet balsamic?
Nu este.
Ai văzut ceva care să semene cu dressing balsamic?
Balsamic?
Lasă!
Eu nu prea merg la magazine,
așa că nu știu ce fel de mâncare au.
M-a stresat foarte tare.
Niciun dressing?
Vai de mine!
Frate!
Ce greu e!
Nu e zahăr.
Sunt curios să văd ce vor găti acești chefi de top
din ingrediente de la magazin.
Am găsit niște conserve și am decis să adaug ceva la ele.
Ceva ca scrumbioară cu ardei iute.
Ca tonul cu ardei iute,
dar din scrumbioară de Pacific.
Îmi trebuia ulei de ardei iute, dar nu aveam,
așa că am luat ulei de la conservele de ton cu ardei iute.
Apoi l-am condimentat…
ca să gătesc scrumbioară cu ardei iute.
N-am vrut ca preparatul să pară forțat.
Are nevoie doar de o atingere de atmosferă de magazin.
Cât îmi mai trebuie?
Ulei de ardei roșu.
Voiam să folosesc ulei de ardei roșu, dar nu aveam,
așa că aveam nevoie de mult ramyeon cu pliculețele de ulei înăuntru.
Mă gândeam să creez arome simple,
așa că fac un preparat cu tăieței, ca o gustare târzie.
Folosesc pui afumat…
și crochete de pește.
Pun arome dulci și sărate, ca să fie ceva diferit.
Ideea mi-a venit
când m-am gândit la ce mănânc eu de obicei din magazine.
Seamănă cu pad thai.
Iar Neoguri mi s-a părut cel mai bun ramyeon pentru asta.
Așa că am luat Neoguri.
Am luat și piept de pui, batoane de crab și melci de mare ca ingrediente.
Dintre toate ingredientele,
melcii de mare erau cei mai importanți,
pentru că sigur sunt gustoși.
Dulceața e importantă la pad thai,
dar e nevoie și de aciditate, pentru că sosurile sunt grele.
Așa că m-am străduit să găsesc un ingredient acru,
dar în zadar.
Apoi, din fericire, am găsit suc de lămâie,
pe care l-am amestecat pentru aciditate
cu ramyeonul.
Oricum fac altceva.
Doamne, a terminat cineva deja?
Deja?
A apăsat cineva din greșeală?
Planul meu era să termin primul.
Cu ingrediente de la magazin, trebuie să fac ceva simplu,
și asta am făcut.
Ce rapid a fost!
FĂCUT ÎN DOAR 17 MINUTE
Cum se numește preparatul?
E varianta mea a ruloului chinezesc cu vită și salată.
În mod normal, prăjești aluat de tăieței în baie de ulei,
îl tai în bucăți și se mănâncă peste varză.
Asta e o variantă.
Am tăiat niște ramyeon și l-am făcut crocant și dulce.
Am folosit și piper Cheongyang și porumb la conservă
pentru o textură crocantă și aromă picantă.
Ca și carne, am folosit picioare de porc
de la marca Paik Jong-won.
N-am vrut. Aveam nevoie de picioare.
- Nu-i nimic dacă a fost intenționat. - N-a fost.
Erau cele fără os.
Așa că le-am tăiat în bucăți…
și le-am prăjit cu condimente de ramyeon.
Ingredientele erau limitate,
așa că m-am străduit să egalez
calitatea preparatului meu cu cea originală.
RULOU DE VARZĂ CU PICIOARE DE PORC
E o masă sau o gustare?
E o gustare, dar e totuși un preparat.
E făcută cu mâncare de la magazin,
deci e o gustare.
Ce ai folosit pentru sos?
- Shin Ramyun. - Doar condimentele?
Mai exact, Shin Ramyun the Red.
N-ai folosit și alți potențiatori de aromă?
Doar condimentele de ramyeon au fost de ajuns.
E deja un potențiator de aromă făcut de experți.
Pot pleca acum?
- Da. - Bine.
CAM INSIPID
BUNĂ IDEE,
ARE GUST CA MÂNCAREA DE LA MAGAZIN, AROMĂ B-
Cred că am respectat tema.
Și am fost cel mai rapid.
Chef Choi Kang-rok pare să aibă o abordare unică a gătitului.
Cred că se va folosi de asta
ca să facă un preparat nou și creativ.
- Ne explici preparatul? - Da.
E scrumbioară cu ardei iute.
Scrumbioară cu ardei iute?
E ca tonul cu ardei iute,
dar cu scrumbioară de Pacific.
Nu văd ardeiul.
- Am pus pudră de ardei iute. - Înțeleg.
Atunci e scrumbioară picantă
- …ca tonul cu ardei iute. - Da.
Deci e garnitură.
SCRUMBIOARA CU ARDEI IUTE
Ar merge și ca gustare la băut.
Știam că trebuie doar
să îmbunătățesc puțin aroma mâncării de la magazin.
E simplă, dar delicioasă.
- Mulțumesc. - E bună.
Mulțumesc.
Aveam speranțe cu preparatul meu.
2. CHOI KANG-ROK: SCRUMBIOARĂ PICANTĂ, CA TONUL CU ARDEI IUTE…
E o cursă nebună.
Sper că preparatul meu le va aminti de mine.
E focos.
- Exact ca mine. - Bună ziua!
- E o gustare târzie de seară. - Ce e?
E ceva ce fac
când sunt beat criță.
E ceva ce gătesc
când am pofte la beție.
- Se bazează pe pad thai. - Pad thai?
Pad thai făcut cu ramyeon?
Exact.
Poftă bună!
Cât ramyeon ai folosit?
- Două pachete. - Sunt multe calorii.
De obicei folosești două?
Număr pachetele de ramyeon doar din două în două.
- Ce mai zicală! - Așa e la mine.
Mâncarea mea are arome irezistibile.
Va fi o explozie șocantă în gură.
Faci des așa ceva?
Ador ramyeon-ul.
Îl mănânc oricum, rece sau cald.
- Chiar are un aer de beție. - Da.
L-am făcut cu spiritul unui bețiv.
- E ca și cum… - E bun.
…a folosit ce era în frigider, dar tot e armonios.
Exact asta intenționam.
Asta e tot ce voiam să aud. Acum nu mai am regrete.
Melcii de mare se potrivesc. Ai folosit melci?
Da.
Melcii de mare Yoodong sunt fabuloși.
- Mulțumesc. - Mulțumesc!
Sper că al meu le-a plăcut cel mai mult.
Asta e tot ce mi-am dorit.
IDEE? E BUNĂ AȘ MÂNCA-O DIN NOU? DA
MANIACUL, 8,7
Când te uiți la chef Jung Ji-sun, i se vede carisma.
Sunt sigur că va fi delicios orice va găti.
Bine, să vedem!
Aveam în minte un preparat când am început.
Preparatul meu e unul local din Harbin, numit you po mian.
You po mian e un preparat din tăieței, în care torni ulei fierbinte pe tăieței.
Problema era că nu găseam un ingredient-cheie.
De ce nu e pudră de ardei iute?
Nu pot găti fără pudră de ardei iute.
Căutam pudră de ardei iute, dar n-am găsit.
Secretul e să torni ulei fierbinte peste pudră de ardei iute, pentru aromă.
Cum să fac un preparat apetisant fără ea?
Așa că am folosit ardei Cheongyang.
Îi prăjesc într-o tigaie fără ulei, pentru a scoate în evidență dulceața.
Îi ard ușor, îi toc,
apoi îi fierb cu niște usturoi tocat.
Fac un sos care imită cât se poate de mult you po mian,
cu amestecul de piper și condimente de ramyeon.
Apoi torn ulei fierbinte
ca să scot în evidență aroma.
Acest preparat depinde de câtă aromă iese în evidență.
RAMYEON YOU PO MIAN
- You po? - Da.
- Tăieței cu ulei fierbinte? - Da.
- Ai gustat? - Da.
Seamănă?
E o mică diferență, dar am încercat să-i fac asemănători.
Domnul Paik știa deja ce fel de tăieței sunt.
Se pot mânca doar în acea zonă, pentru că nu sunt cunoscuți în Coreea.
M-am speriat puțin când am văzut cât de bine știa.
Aroma uleiului e importantă.
Aroma uleiului.
Miroase autentic.
Ai pus ulei de gătit obișnuit?
Nu, am pus ulei de ceapă verde.
- Dar făcut cu ulei de gătit obișnuit? - Da.
Așa repede?
Am făcut tot ce am putut.
- Are nevoie de aromă de ceapă verde? - Da.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Părea că-l distrează preparatul pe care-l alesesem.
IDEE BUNĂ, INOVATOARE AȘ MÂNCA DIN NOU, A-
Toate sunt preparate cu tăieței.
Mie-mi spui?
Bună ziua!
Am făcut chow mein cu pui.
Am fiert niște tăieței de ramyeon,
apoi i-am prăjit iar ca pe chow mein.
Sosul a fost absorbit de tăieței, și le-a dat o textură unică.
E ca un fel de sos kung pao.
Ca și când sosul kung pao s-a amestecat cu tăiețeii?
Da.
Fierberea și prăjirea tăiețeilor le-au dat o textură bună.
- E bun. - Da.
E inovativ cum ai folosit ramyeon-ul pentru a obține textura asta.
Părea că le place.
Sigur e bun. Mănâncă tot.
La naiba, al meu miroase prea mult a ramyeon.
Idioato, de ce ai pus atâtea condimente?
Da, textura asta în centru.
Așa.
Ideea preparatului meu era să aibă texturi diferite.
Am fiert niște ramyeon
și l-am prăjit în ulei fierbinte.
Tăiețeii sunt crocanți la exterior, dar lipicioși la interior,
pentru că se îmbibă cu sos.
- E ca un chow mein american. - Are mult sos.
Am început să gătesc în America.
- La început? - Da.
Câți ani aveai când te-ai mutat?
Aproape 30 de ani. Aveam 28.
- Deci n-ai gătit până atunci? - Deloc.
Am înțeles.
Locuiam într-un oraș foarte mic.
Dacă voiam mâncare coreeană, trebuia s-o gătesc eu.
Chiar se simte gustul.
- Se simte chow mein. - Da.
Firește că voiam să supraviețuiesc.
E plăcut să treci mai departe.
Dar n-au mai luat o îmbucătură.
SEONKYOUNG CHOW MEIN, TĂIEȚEI CROCANȚI, 8,6
De obicei, nu-mi bat capul cu ceilalți,
și n-am făcut-o nici în misiunea asta.
Merg regulat la magazine.
Hobbyul meu e să merg la magazine zilnic
după muncă, chiar dacă n-am nimic de cumpărat.
Am jucat pe teren propriu.
Eram sigur că voi fi pe primul loc.
Nimeni nu mă poate învinge în meciul ăsta.
Napoli Matfia a adus chifle cu cremă.
De ce are nevoie de atâtea?
O să ia câteva acasă?
M-am gândit că majoritatea chefilor
vor folosi aromele puternice oferite de mâncarea de la magazin,
cum ar fi crochete de pește, cârnați sau ramyeon.
Când în Coreea mâncăm așa, tânjim după ceva dulce.
Așa că fac desert ca să-i salvez pe jurați
de acele arome puternice.
Fac tiramisu cu castane.
Fierb niște castane coapte în lapte
și le pasez
ca să fac un piure pe care-l amestec cu cremă de brânză.
Fierbând castanele, crema se încinge
și aș distruge desertul dacă aș folosi-o fierbinte,
așa că am băgat-o în congelator cu toată gheața.
Dar apoi m-am temut c-o s-o ia sau o s-o verse cineva,
așa că m-am pus în fața congelatorului ca s-o protejez.
Apoi înmoi biscuiți digestivi
în cafea Toffee Nut Latte, pentru stratul de jos.
Apoi scot crema de brânză din pâine.
O folosesc ca bază de cremă
pentru piure.
Apoi iau niște granola,
care vine cu iaurt, și o prăjesc în tigaie, pentru o textură crocantă.
- Ai văzut că a făcut desert? - Da.
A făcut desert?
Nu mi-am imaginat nici măcar o dată că voi pierde acest meci.
Mamă!
Acesta e tiramisu cu castane.
În italiană, tiramisu înseamnă
„să ridici moralul”, așa că am făcut asta pentru dv.,
ca să vă dau ceva dulce, pentru că probabil sunteți obosiți.
Am presupus că toți vor face antreuri, așa că am făcut un desert.
Da, toți au făcut antreuri, dar tu ai făcut altceva.
Ai ales să riști.
Am ales distracția.
Scuze că am fost lacom!
Magazinele au ingrediente bune.
Fac mâncare mai bună cu ele.
Mai vreau.
Cum l-a făcut atât de echilibrat, cu ingrediente atât de neobișnuite?
Are gust de desert scump pe care-l primești la un hotel.
Cât costă ingredientele?
Nu e chiar așa de ieftin, pentru că…
Cred că ai cheltuit mult pe pâine.
N-am avut cremă de brânză proaspătă,
așa că am folosit-o pe cea din pâine și am bătut-o eu.
E prea bun.
Se pare că le-a plăcut mult desertul lui Napoli Matfia.
Păreau foarte fericiți când gustau preparatul lui.
Mi-am imaginat că trebuie să fie delicios.
Mai vreau puțin.
- Bravo! - Mulțumesc.
Eram sigur că chef Anh și dl Paik vor savura desertul
și am primit feedbackul așteptat.
Cred că le-a plăcut desertul meu.
La fund e salsa de ananas
și piept de pui marinat în sos oriental.
Orice ai găti, are un gust elegant.
Mulțumesc.
Credeam că s-a zis cu mine, dar poate că nu.
Ar putea fi sfârșitul pentru mine,
așa că am vrut să fac ceva demn de titlul meu.
E un fel de pâine prăjită
cu varză ușor arsă, batoane de crab, ton și maioneză.
Îmi place aroma de arsură a verzei.
Nu deranjează deloc.
Firește că voiam să trec mai departe.
Este carrozza, un sendviș crocant,
originar din orașul italian Campana, din sudul Italiei.
E foarte apetisant la ora asta.
Eram încrezător în preparatul meu.
Degustarea s-a încheiat.
- Grozave! - Mulțumesc.
- Bravo! - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Jurați, vă rog să alegeți supraviețuitorii suplimentari!
Cel mai mult s-a remarcat…
Cel de la care nu ne opream din mâncat.
- Și ideea a fost foarte bună. - Da.
Vor mai fi doar trei supraviețuitori.
N-aș pune la îndoială supraviețuirea nimănui.
Îmi pare rău, dar trebuie să trec mai departe.
Acum e timpul să anunțăm supraviețuitorii suplimentari.
Atmosfera era apăsătoare din cauza liniștii și anxietății.
Aveam emoții mari!
Juriul va anunța acum primul supraviețuitor.
Primul supraviețuitor
a câștigat primul loc în mod covârșitor.
E Napoli Matfia.
NAPOLI MATFIA SUPRAVIEȚUIEȘTE
A zis: „a câștigat primul loc în mod covârșitor”,
așa că mă așteptam să fiu eu.
Al doilea supraviețuitor e…
chef Jung Ji-sun.
Va trebui s-o folosesc
ca pe o oportunitate de învățare.
Trebuie să fiu mai minuțioasă și să nu mă culc pe-o ureche.
Al treilea și ultimul supraviețuitor
al meciului de consolare este…
Cel mai rău ar fi să fiu eliminat din nou aici.
Trebuie doar să trec peste hopul ăsta.
Va fi mai bine data viitoare.
Îmi pare rău.
Va trebui să trec mai departe.
Felicitări,
Maniacul Gătitului!
Am plâns pentru că m-am simțit prost.
Mi-a părut rău pentru coechipierii mei.
N-a fost ușor să ajung aici, așa că vreau să dau tot ce pot.
Mulțumesc și scuze chefilor care n-au trecut mai departe!
Ne-a făcut plăcere să vă avem aici.
Vă voi susține mereu.
Vă doresc numai bine.
Bravo!
A fost puțin dezamăgitor,
dar am dat totul la meciul de consolare.
Așa că nu am niciun regret.
Au fost unele lucruri pe care le-am uitat,
cum ar fi cât iubeam și cât îmi păsa de mâncare
și momentele în care mă simțisem așa.
A fost de parcă m-aș fi întors în acele vremuri și mi-a plăcut.
Ia te uită!
Va fi o tratație pe cinste.
Mamă!
Mă întreb ce vom face azi.
Bine ați venit!
- Bună! - Bună ziua!
- Bună ziua!
E un restaurant întreg.
- Mamă! - Arată bine.
- Uimitor! - Cineva gătește.
- Doamne! - Ce tare!
Arăți grozav în haina de chef, chef.
Ce drăguț!
Ați mâncat?
- Nu. - Nu.
- Mor de foame. - Mi-e foame.
Am pregătit ceva pentru a-i felicita pe cei 15 supraviețuitori.
Am făcut doar un preparat. Nu e mare lucru.
Ce tratație elegantă!
E o onoare.
Deocamdată relaxați-vă și bucurați-vă!
- O să mă duc acolo să observ. - Bine.
Acum suntem toți jurați.
Te rog, nu, dle Paik!
Când evaluăm, vom ține cont că mâncarea s-ar putea să fie rece.
Am făcut unul dintre preparatele emblematice de la Mosu,
tăieței de ghinde rumeniți în tăciune.
Când spun tăciune, mă refer la cărbune din foc aproape stins.
Rumenesc niște ghinde pe cărbuni de stejar ca să fac tăieței.
Am gustat asta la restaurantul lui.
Ghindele cresc în stejari.
Am adăugat chamnamul, care merge foarte bine.
Folosește multe trufe.
Trufele cresc de obicei sub stejari,
de aici mi-a venit ideea pentru acest preparat.
Abia aștept să gust!
Voi începe să servesc aici.
Frumos!
Sunt multe trufe.
Nu văd tăiețeii.
Bun-venit!
Mulțumesc.
- E o onoare. - Nu e cazul.
Farfuriile sunt calde.
- Poftă bună! - Mulțumesc.
Poftă bună!
- Mulțumim! - Mulțumim!
- Mulțumesc!
Mamă!
Am emoții.
Deci așa se simte.
E cel mai bun moment din concurs.
Chef Edward Lee, ai terminat.
Desigur.
- Știe să mănânce. - Foarte bun!
- E delicios. - Da?
- Are gust de nucă și e delicios. - Da?
Chef Anh mi s-a părut mereu un tehnician la o scară ireală.
E fără cusur.
Condimentele, gătitul și aroma sunt perfecte.
- E un compliment important. - Mulțumesc.
Eu aș fi făcut ramyeon sau ceva
pentru astfel de complimente.
- V-a plăcut tuturor? - Da.
Nu vă simțiți mult mai relaxați acum?
Acum mă doare stomacul.
Ce e?
E timpul.
E timpul să începem altă bătălie a claselor culinare.
În runda asta,
vor fi doar…
opt supraviețuitori.
- Opt? - Haide!
Jumătate pleacă.
Nu-s mulți.
Runda acesta e o bătălie de echipe mixte de Linguri Albe și Negre.
Misiunea Restaurantul.
Restaurantul?
Veți forma o echipă mixtă, indiferent de clasă,
și veți gestiona un restaurant.
DESCHIDEȚI UN RESTAURANT NOU CU O ECHIPĂ MIXTĂ DE LINGURI ALBE ȘI NEGRE
O s-o fac cum trebuie. Fac orice pentru echipa mea.
O să urmez liderul
și o să învăț din greșelile din confruntările anterioare
ca să fac ce trebuie de data asta.
Mai întâi, înainte să formați echipele,
vom anunța bucătarii-șefi pentru fiecare echipă.
Ce? S-a decis deja?
- Cred că s-a decis deja. - S-a decis deja.
Într-un sondaj realizat mai devreme,
ați votat trei chefi care au cele mai mari șanse de câștig.
Cei trei chefi cu cele mai multe voturi
vor fi bucătarii-șefi ai misiunii.
- Pe baza sondajului. - Așa cred.
Mai întâi, vom anunța cheful cu cele mai multe voturi.
Am emoții.
M-am gândit imediat la o persoană.
Se zvonea printre Lingurile Albe
că acest chef sigur va câștiga.
Acest chef e înfricoșător de competent.
Primul bucătar-șef e…
din Lingura Neagră…
Din Lingura Neagră, Trei Stele.
LOCUL 1: TREI STELE
El e cheful pe care l-ați votat cel mai probabil să câștige?
Da, așa e.
Dintre cei 15 supraviețuitori, Trei Stele a primit
unsprezece voturi.
A câștigat votul cu o majoritate covârșitoare.
Gătește impecabil.
Are tehnici grozave și echilibru.
L-am văzut conducând cu mult calm și organizare
și mi s-a părut foarte talentat.
Am fost recunoscător că toți, în afară de patru chefi, m-au votat.
A fost și puțin jenant.
Voi da totul și voi fi un lider responsabil.
Pe locul doi este
Choi Hyun-seok, de la echipa Lingura Albă.
Desigur.
LOCUL 2: CHOI HYUN-SEOK
- Plânge de bucurie. - Felicitări!
I-am văzut talentul și abilitățile suficient de bine încât să știu.
E cel mai serios când vine vorba de gătit.
Fără îndoială, e cheful generației noastre.
Voiam să fac echipă cu el.
Pe locul trei
e Edward Lee de la Lingura Albă.
LOCUL 3: EDWARD LEE
E o legendă.
Am văzut că e genial
de la felul în care amesteca ingredientele.
Mi-ar plăcea să-l provoc.
Acum e timpul să începem formarea echipelor.
Bucătari-șefi, vă rog să decideți pe cine doriți să aduceți în echipă!
Trebuie să fiu în echipa bună.
Șefii ar trebui să decidă.
Da, ar trebui să alegeți un chef și, dacă vrea, să se alăture.
Vreau să fiu în echipa ta.
- Haide! - Bine.
Avem doi.
- Deja? - Are deja pe cineva.
Voi fi la el.
NAPOLI MATFIA ECHIPA EDWARD LEE
- Mulțumesc. - Așa?
Pur și simplu au făcut-o.
Voiam să fiu lider într-o luptă pe echipe.
Dar nu eram, așa că l-am ales pe chef Edward
ca să pot să mă port ca atare,
pentru că nu știe bine coreeană, ceea ce înseamnă că aveam multe de făcut.
Asta a fost strategia mea.
Sunt strateg.
Nu-i cunosc pe ceilalți chefi.
- Ea gătește mâncare coreeană. - Da.
Coreeană și coreeană.
El, mâncare chinezească.
- Ea, chinezească. - Da.
Ei, japoneză și japoneză.
- El, franco-japoneză. - Și italiană, știu.
- Poate ne trebuie un chef de coreeană. - Da.
Pot să vin eu?
- Mi-ar plăcea. - Da, te rog!
Chef Edward.
Părea cel mai talentat.
I-am văzut cum mânuiește cuțitul
și am știut că poate câștiga.
Aș vrea să gătesc cu tine, chef.
Chef Ho-joon, atunci.
Vrei să fii în echipa mea?
MANIACUL GĂTITULUI
Da, aș vrea.
Scuză-mă, chef!
Eu?
JUNG JI-SUN
Știam că vom avea o sinergie grozavă.
Aș vrea să mă alătur echipei tale.
- Mă accepți? - Sigur, haide!
Am putea lucra bine.
Maniacul Gătitului!
- Chef Maniac! - Maniacule!
Până la urmă vine la noi.
Nu vine.
- Spune că nu vine. - Vrea să rămână.
Noi cinci suntem o echipă.
Avem cei mai talentați bucătari, în afară de mine.
Și echipa aia pare destul de puternică.
Toți sunt puternici.
- Sunteți mulțumiți de selecție? - Sunt fericit.
BĂTĂLIA PE ECHIPE MIXTE DE LINGURI ALBE ȘI NEGRE
ECHIPA EDWARD LEE, ECHIPA CHOI HYUN-SEOK
ECHIPA TREI STELE
Acum, e timpul să dezvăluim tema pentru Misiunea Restaurantul.
- E un meniu. - Un meniu.
E un meniu fără meniuri.
Ce e un meniu fără meniuri?
- Fără meniu? - Și preț.
Meniurile pe care le-ați primit nu au nimic scris înăuntru.
Fiecare echipă trebuie să completeze trei preparate și prețurile lor.
- Prețul. - Chiar și prețul.
Restaurantul se va deschide în 24 de ore
și va funcționa timp de două ore și jumătate.
Fiecare echipă va primi un fond de trei milioane de woni.
La Misiunea Restaurantul,
supraviețuitorii vor fi aleși în funcție de vânzările totale
și de punctajele juriului.
Să faci vânzări contează.
Trebuie să le placă oamenilor.
Echipa cu cele mai multe vânzări câștigă
și toți membrii ei vor supraviețui.
Echipa cu cele mai puține vânzări va fi eliminată.
E greu.
E foarte greu.
Important e cât succes are restaurantul
și cum funcționează ca afacere.
Și dacă seamănă cu un restaurant adevărat.
Structura lui.
Vom urmări îndeaproape și întregul proces de pregătire.
Să le elimine pe celelalte două echipe!
Noi rămânem.
Să nu fim ultimii.
Vreau să-mi conduc echipa pe primul loc și să supraviețuiesc.
24 DE ORE MAI TÂRZIU
E timpul să deschidem restaurantul.
Bine ați venit!
- Ce? - Doamne!
- S-a terminat. - Am pus-o.
- E pe bune? - Da.
- La naiba! - Vin două.
Dacă ieșim pe locul patru, suntem eliminați.
Nici Fizic: 100 n-ar fi atât de intens.
Îmi aduce cineva o farfurie?
Las-o baltă atunci!
Acesta este un anunț de urgență.
- Ce? - Ce?
Ce crunt!
Misiunea Restaurantul începe acum.
Nu uitați să folosiți cele 24 de ore cât mai eficient posibil!
Bine, hai să facem asta! Mai întâi…
Mă gândesc…
Bucătărie coreeană.
- Scuze, nu vorbesc bine. - E în regulă. Ușor!
Dacă e doar bucătărie coreeană simplă…
- Da, oamenii nu vor fi atrași. - Nu.
Ne trebuie ceva special, ca bucătăria occidentală.
Bine, primul fel.
Coreeano-italian,
coreeano-american.
Acești doi chefi ar trebui să pregătească ingrediente coreene,
- …iar noi le vom da o notă aparte. - O notă aparte, da.
Fiecare are stilul lui,
așa că ar fi grozav să le combinăm.
Sosul principal, de exemplu.
Mala e la modă acum, așa că ar putea fi sosul principal
- …combinat cu un preparat italian. - Bună idee!
Cum ar fi carbonara cu mala.
Punem mala și în sosul de smântână.
Îl putem combina cu dim sum.
- Așa facem. - Sună bine.
Să ne gândim la preț!
Trebuie să fie accesibil.
S-ar putea să nu vindem mult dacă e prea scump.
- Așa e. - La asta mă gândesc.
Cred că ar fi mai bine să facem porții mici
și să încercăm să vindem multe.
Prețul e foarte important aici.
Gândiți așa!
E o zonă de afaceri aparte.
Arată ca o zonă cu restaurante,
dar oamenii care intră vor fi plătiți să cheltuiască bani,
așa că au capacitatea de a cheltui mult pe mese.
Industria F&B se bazează pe date.
Putem face afaceri doar analizând suma
pe care o pot cheltui clienții noștri.
Nu ține de ce vrem să gătim sau ce restaurant vrem să avem,
ci de datele clienților.
Sunt oameni dispuși să cheltuiască mult,
așa că trebuie să stabilim un preț pe măsura generozității lor.
Dacă vindem cinci și facem cât fac ei pe unu…
- Nu e bine. - …nu putem concura.
Ne trebuie un preparat bestial, care să ne aducă vânzări mari.
Fac afaceri și cu magazine mari,
iar gimbap-ul e cel mai de succes acolo.
Gimbap, tteokbokki, sundae și naengmyeon.
- Sunt de neîntrecut. - Așa e.
Nu există niciun preparat care să le întreacă.
Așa că le putem face în moduri unice.
Putem lua mâncăruri care ne sunt familiare și le putem adăuga ceva.
Da, să-i dăm o notă aparte.
Care e cel mai popular meniu din restaurantul tău?
- Bibimbap. - Bibimbap?
Să facem ceva de genul „Bibimbap-ul Osândei”
și să-l facem ridicol de scump?
Pare un plan bun.
Îmi place.
Stai așa! Am o idee.
„Bibimbap-ul cu icre al osândei”.
Doar că-l facem cu caviar.
E o mâncare modestă, făcută în cel mai opulent mod posibil.
E ceva ce nu îndrăznim să încercăm altundeva.
- Da. - Ceva de genul.
Putem folosi homar, caviar și toate cele ca să facem bibimbap cu caviar.
Ar valora 500.000 de woni,
- …dar îl vindem cu 60.000. - Da.
- Oricine știe asta va mânca. - Clar.
- În cazul ăsta… - Îmi place.
Mi-a plăcut ideea lui.
M-am bucurat să le ofer clienților noștri
șansa la un lux rar.
E o zi care nu vine prea des,
iar acea zi e azi.
Avem nevoie doar de arome bune și de un preț adecvat.
Pentru bibimbap cu caviar, să fie 58.000 de woni? 60.000?
- Să fie 58.000. - Da, 58.000.
Asta, 18.000 de woni?
Pare destul de bine.
Punem friptura mai scumpă?
Atunci 30.000…
- 32.000? - Mai pune 2.000 de woni!
Să fie 25.000 de woni!
Atât am strâns?
Am strâns doar două sau trei mii.
Dar dacă mărim mai mult…
N-ar avea sens.
Trebuie să vindem mult.
Cu 42.000, sunt fix 100.000.
Asta cred eu.
Dacă nu merge, s-a zis cu noi.
Dar, deocamdată, să facem așa!
E la fel pentru toată lumea. Nu vom ști până nu deschidem.
Acum, e timpul pentru o informare despre Misiunea Restaurantul.
Restaurantul nostru se numește „Domnul Jang”.
Eu sunt Domnul Jang.
M-am uitat la colegii mei.
Provenim din medii diferite,
bucătării diferite și vârste diferite.
Dar lucrul pe care-l iubim toți e jang.
Condimentele coreene.
Dacă aduci jang oriunde în lume,
poți îmbunătăți toate preparatele de acolo.
Dar vrem să arătăm și că jang poate fi mai mult decât mâncare coreeană.
Poate fi mâncare americană, italiană
sau chinezească, oriunde.
Dacă folosești jang cum trebuie, toate mâncărurile sunt mai bune.
Primul preparat
e specialitatea noastră, pastele cu ssamjang ale dlui Jang,
la 12.900 de woni.
Îl vom face cu bază de ssamjang și paste proaspete, în stil carbonara.
Paste cu ssamjang?
Ar vrea oamenii să mănânce așa ceva?
Ssamjang merge mai bine cu porc la abur și picioare de porc.
Al doilea preparat e o friptură cu unt cu gochujang.
Folosim vită pentru asta.
Au friptură.
Nimic din meniul lor n-are impact.
Preparatul nostru forte va fi
jeon asortat cu caviar.
Vom combina caviarul cu jeon asortat,
pentru o aromă tradițională coreeană pe care o vor recunoaște oamenii.
Ce legătură are jeon asortat cu jang?
În mijloc vom pune sos de soia cu cepșoară sălbatică.
- Pentru înmuiat. - Da, ca sos.
Pare cam forțat.
- Știu. - Da.
Cât caviar folosiți?
Ne gândim
la trei grame per bucată.
Deci nu mult.
Cu doar trei grame,
cei care au comandat preparatul ar putea crede că e prea puțin.
S-ar aștepta la mai mult caviar, nu?
Majoritatea oamenilor știu deja că e foarte scump,
așa că la prețul de 28.000 de woni,
cel mai probabil ar înțelege dacă nu punem atât de mult.
Te gândești la nivelul lor de satisfacție.
„Jang” din dl Jang se referă la condimentele coreene:
doenjang, gochujang și ganjang,
Îmi place ideea preparatelor,
chiar dacă „Domnul Jang” mi s-a părut ciudat la început.
Conceptul nostru e cel mai bun.
Următoarea echipă!
Restaurantul nostru se numește „Cantina Exorbitantă a Multimiliardarului”.
E o cantină obișnuită, cu preparate fine dining de lux.
Primul fel e cotlet aurit cu trufe, la 36.000 de woni.
Un cotlet de 36.000?
Nu e doar un cotlet de porc.
E un cotlet de porc gros, moale și elegant,
cu sos de trufe.
Apoi, paradisiacul bibimbap cu caviar.
Ne gândeam ce am putea folosi pentru a îmbunătăți bibimbap-ul cu icre.
Cele mai scumpe icre sunt caviarul.
Am vrut să facem ceva
care să stârnească interesul oamenilor și să-i facă să vrea să guste.
Costă 58.000 de woni.
Iar jjamppong cu smântână și mala
va fi servit la 42.000 de woni.
Știu că are homar, dar jjamppong cu smântână la 42.000?
Restaurantul vostru are cele mai mari prețuri de până acum.
Ne-am gândit că e o afacere gândită special pentru acest concurs,
iar în acest concurs trebuie să faci cele mai mari vânzări.
Așa că am hotărât un preț puțin mare pentru preparate
și să le servim de cea mai bună calitate.
Nici nu visăm să facem asta în lumea reală.
E doar un concept
creat special pentru clienții care vin azi aici.
Am putea vinde 3 dim sum cu 30.000 sau 40.000 de woni dacă am vrea,
dar ăsta e un restaurant adevărat, cu clienți adevărați.
Nu cred că e corect să lucrezi
cu mentalitatea: „Ăsta nu e un meniu adevărat.”
Înțeleg sushi asortat la prețul ăla,
dar pentru bibimbap cu icre?
Nu e un restaurant adevărat, ci doar pentru emisiune.
Nu cred că acest concept
îmi spune multe, acum când aud despre ce e vorba.
E doar mâncare obișnuită,
făcută cu ingrediente de lux?
- Corect. - Asta e abordarea voastră?
Da. Practic, e o afacere foarte specială.
Le oferim un centru comercial.
Au mulți bani de cheltuit pe mâncare bună,
iar noi le vindem mâncăruri amuzante.
Ăsta e conceptul nostru.
Vor fi pagube uriașe dacă nu vindeți mult.
Ce ziceți de acest risc?
Am distribuit costul în funcție de prețurile preparatelor.
Strategia noastră nu e să vindem multe preparate ieftine,
ci să-i încurajăm să cheltuiască mult.
Nu cred că a pus întrebarea corectă.
Vânzările sunt cel mai important aspect, iar noi ne vom ocupa de venituri.
Dacă ne facem griji pentru inventar
și cumpărăm mai puține ingrediente și vindem mai puțin,
asta nu se potrivește cu această competiție.
A fost clar ideea chefului Choi.
A fost inovatoare.
Vreau să aflu dacă strategia lui va funcționa.
Următoarea echipă, explicați, vă rog!
Numele restaurantului nostru e „Restaurant Triplu Chinezesc”.
Meniul conține stilul fiecărui chef.
Primul fel e dim sum mala cu smântână la 15.000 de woni.
Al doilea e bao cu bulgogi la flacără la 18.000 de woni.
Al treilea e gnocchi cu unt cu gochujang și pui fript la 25.000 de woni.
Am încercat să-l facem ca un restaurant adevărat
și să punem prețuri rezonabile,
așa am creat acest meniu.
Restaurantul Triplu Chinezesc
era o echipă foarte sinceră,
care voia să construiască un restaurant accesibil oamenilor.
A fost o abordare diferită de a Cantinei Exorbitante a Multimiliardarului.
Cantina Exorbitantă a Multimiliardarului și-a limitat publicul țintă
la anumiți oameni care vin aici doar pentru concurs
și au construit pe ideea asta.
Dar Restaurantul Triplu Chinezesc, nu.
Ignori asta?
Nu, nu e asta.
- Ne gândim și la asta. - Nu-ți pasă?
Nu, am vorbit și despre asta.
Dar, oricum, preparatele pe care vrem să le facem și să le vindem
au prețuri rezonabile
și suntem siguri că asta va duce la vânzări mai mari.
Am îndoieli în privința prețurilor.
V-ați gândit la aspectele de gestionare a unui restaurant
când ați hotărât prețul?
Ni s-a părut realist.
- Realist? - Da.
Am vrut să deschidem un restaurant
unde să poată veni oricine și să se bucure de mâncarea noastră.
Mâncarea e mult mai ieftină,
dar, dacă ne gândim să vindem mâncare în lumea reală,
ne-am gândit că așa se face.
Ați fost surprinși de prețurile adversarilor?
- Mi s-a părut cam nerealist. - Foarte surprinși.
În sens bun sau rău?
Puțin din ambele.
- Ambele? - Da.
Ar trebui să te mai gândești
ce feluri și câte anume ai vinde în această situație.
Am înțeles.
E o competiție
în care vânzările au un punctaj mare.
Strategia noastră e complet diferită de a echipei lui chef Choi,
așa că nu știu dacă va funcționa.
Impresia pe care o va lăsa preparatului vostru
va decide dacă restaurantul va avea succes sau nu.
Mâine va fi un exemplu bun al acestui scenariu.
V-ați dovedit deja abilitățile,
așa că am vrea să vedem strategii mai structurate.
PREZENTAREA CONCEPTULUI ÎNCHEIATĂ 21 DE ORE PÂNĂ LA DESCHIDERE
În zilele noastre,
nu te poți aștepta să faci bani doar cu mâncare bună.
Voi face tot posibilul să dovedesc ce pot.
Care e cea mai bună echipă?
Noi, desigur.
Nu e loc de greșeli.
Trebuie să dăm 100% în fiecare minut.
Echipa noastră e cea mai realistă.
Nici n-o să dorm dacă trebuie.
FIECARE ECHIPĂ TREBUIE SĂ CUMPERE INGREDIENTELE CU 3 MILIOANE DE WONI
Trebuie să cumpărăm totul cu cel mult un milion de woni.
Ne trebuie doar smântână și trufe, deci adu-le pe toate!
- Adu doar ingredientele principale! - Da, și ingredientele pentru sos.
- Ne trebuie cutii întregi. Câte? - Da.
Trei.
Ne trebuie 40 de homari, orice ar fi.
Dacă nu, 35.
Trimite-mi factura mâine!
Mulțumesc.
A trebuit să cumpărăm condimente, carne, fructe de mare, legume, de toate.
Fiecare a trebuit să facă rost de ingredientele dorite
ca să nu pierdem timp.
RESTAURANTUL DOMNULUI JANG
Se poate spune că eram pregătiți pe deplin.
Deci asta trebuie să facem în seara asta.
Lista de sarcini.
Trebuie…
- Pregătesc eu tăiețeii. - Bine.
Și trebuie să tăiem niște bacon, ceapă
și usturoi pentru sos.
Poate s-o facă una dintre voi?
Poți face galbi…
- Marinată galbi? - Marinată galbi.
- Azi? - Da.
Bine.
Trebuie să atribuim roluri pentru pregătire.
Te ocupi tu de saramură?
Da, o să-l folosesc așa cum e, fără să-l tai.
Tu faci sosul, nu?
Da, îl fac dinainte.
- Te rog să te ocupi de orez! - Așa voi face.
Mătușă Omakase, tu ar trebui să pregătești algele uscate.
Eu voi schița cum trebuie să ne pregătim.
Bine, sună bine.
Acesta este un anunț de urgență.
Anunț de urgență?
Ce mai e?
Ce e?
Se va mai deschide un restaurant.
- Ce? - Ce?
Alt restaurant?
Ce se întâmplă?
Ce se petrece?
- Ce? - Cum adică?
- Ce se petrece? - Ce?
De ce?
Ce se întâmplă?
Fiecare echipă trebuie să elimine un membru
pe care-l consideră cel mai puțin eficient
în gestionarea restaurantului!
- Ce? - Trebuie să dăm pe cineva afară!
Nu se poate!
Cei trei membri concediați
vor forma o nouă echipă care va deschide un restaurant nou.
Ce crunt!
Mă întrebam de ce sunt patru.
Nu-i așa?
Atunci vor fi trei oameni în acea echipă?
Se va ține un vot pentru a decide cine va fi concediat.
Vă rog să scrieți numele sau titlul membrului pe care vreți să-l concediați
cu motivul concedierii și depuneți-l!
E prea mult.
Fiecare echipă trebuie să aleagă un membru pentru concediere,
iar dacă nu sunteți mulțumiți de echipa actuală,
vă puteți oferi să fiți concediați.
E ultima șansă
de a schimba structura echipei înainte de deschidere.
Nu mă așteptam.
Sperăm să luați cea mai bună decizie pentru a vă asigura supraviețuirea.
E malefic.
18 ORE ȘI 30 DE MINUTE PÂNĂ LA DESCHIDEREA RESTAURANTELOR
RESTAURANT TRIPLU CHINEZESC
Trebuie să alegem unul.
Da.
Scrieți numele meu și gata!
Nu spune asta!
Urăsc jocul ăsta.
Concediați-mă pe mine!
Ce vrei să spui?
Cred că ar fi mai bine să gătesc în stilul meu în altă parte.
- Și să faci ce voiai să faci? - Da.
M-am gândit că ar fi distractiv.
Echipa mea nu prea mă entuziasma, iar poziția mea era dezamăgitoare.
Mi-era teamă că și asta va fi o altă echipă care mă va îngropa.
Când am auzit anunțul, m-am gândit:
„N-ar fi rău să părăsesc echipa asta.”
Haideți, concediați-mă!
- Dacă vrei. - Bine.
Nu voiam să plece, dar voia să gătească mâncare chinezească.
CONCEDIAT: CHEFUL BENZILOR DESENATE MOTIV: A SOLICITAT
- Mi-a făcut plăcere să gătesc cu tine. - Și mie.
A durat puțin.
CANTINA EXORBITANTĂ A MULTIMILIARDARULUI
Stați să dau un telefon!
Chef Jang,
poți face o listă cu preparatele?
Fel cu fel.
- Eu… - Vom cumpăra ingredientele de aici.
- Și votul? - Dacă sunt patru echipe,
cred că putem să distribuim costurile altundeva.
Cumpărăm noi ingredientele de aici.
Da. Ne ocupăm noi.
Ce ne facem?
Gândiți-vă la asta
voi singuri, dar deocamdată…
Trebuie să ne apucăm de treabă.
Ai menționat sosul mai devreme.
- Scrie asta aici, te rog! - Sosul…
Nu credeam că voi fi eu.
Sincer, credeam că va fi unul dintre cei doi.
Mătușa Omakase sau chef Ahn You-seong.
Erau puțin nelalocul lor.
Acum că va mai fi o echipă,
cred că putem să reducem numărul
- …și să facem mai puține. - Da.
Putem adăuga mai multe chestii, precum icre de somon,
homari sau mai multă carne și altele.
M-am fâstâcit.
Mă tot gândeam că eu voi fi concediată.
A fost puțin descurajator.
Puteam fi eu.
Trebuie să atribuim roluri, dar nu știm cine va fi eliminat.
Să votăm mai întâi?
S-o facem acum? Oricum trebuie s-o facem.
Putem să ne gândim mai întâi
și apoi să votăm.
Altfel, nu vom face nimic.
Atunci, să votăm!
L-am votat pe chef Ahn You-seong.
M-am gândit că pot prelua treaba care i-a fost atribuită.
AHN YOU-SEONG
Mătușa Omakase a fost impresionantă, dar suntem în război.
Trebuie să acționez.
Am votat-o pe Mătușa Omakase.
AHN YOU-SEONG: 1 MĂTUȘA OMAKASE 1: 2
Se ocupa doar de alge uscate
și puteam să le gătesc eu și pe alea.
L-am votat pe chef Ahn You-seong.
AHN YOU-SEONG: 2 MĂTUȘA OMAKASE 1: 2
Fiecare dintre noi a venit cu idei despre ce să facem,
dar el n-a contribuit mult.
A MAI RĂMAS 1 VOT
Votarea s-a încheiat.
Doamne, abia ne apropiaserăm.
Știu.
Acum, vom anunța membrii care vor fi concediați
din fiecare echipă.
Membrul care va fi dat afară din echipa Trei Stele este…
Cheful Autodidact.
La naiba!
- Cred că s-au pus de acord. - Și eu cred la fel.
Eu ar trebui să plec.
Toată lumea gătește, mai puțin eu.
Oricum eu fac doar munca neimportantă.
Ar fi mai bine să plec eu.
E cea mai bună alegere pentru echipă.
Pot să plec și să câștig.
- Nu știu. - O să vă înving pe voi.
Se poate întâmpla orice.
Nu greșesc, nu?
Scrieți-mi numele!
- Hai să facem așa! N-avem de ales. - Faceți-o și gata!
- Îmi pare foarte rău. - Nu e cazul.
O să reușești.
Da.
Chef Autodidact,
te rog să vii la restaurantul gol!
Vino aici!
Succes!
Membrul care va fi dat afară din echipa Edward Lee este…
Cheful Benzilor Desenate.
Vino aici!
Cei doi chefi de chinezească sunt împreună.
- S-ar putea să fie mai bine. - Da.
Amândoi fac mâncare chinezească.
S-ar putea să le meargă bine.
Membrul care va fi dat afară din echipa Choi Hyun-seok este…
Subtitrarea: Clarisa Ivanov