Runda sălii cărnii a bătăliei pe echipe dintre Lingurile Albe și Negre.
Votarea s-a încheiat.
Chef Anh, ce părere ai?
La jeon cu vită,
mi-am dat seama că stilul fiecărui chef a fost integrat pentru a forma un întreg.
Mi-a plăcut să vă descopăr stilurile în timp ce am gustat preparatul.
Au fost delicioase.
La jeon-ul cu vită al echipei Lingura Neagră,
am simțit ulei de ardei roșu și ceva picant.
Parcă le mâncam înfășurate în naengchae.
După cum ați ghicit, am folosit într-adevăr sos cald naengchae de Sichuan.
Ceea ce ați gustat acolo a fost exact ce ne-am dorit.
- În cazul ăsta, m-ați nimerit. - Da.
Am o întrebare și despre hong shao rou.
E interesant,
pentru că n-am mai mâncat cu piure de cartofi.
Nu credeam că s-ar potrivi,
așa că m-a surprins aroma pe care ați obținut-o.
Ați amestecat supa hong shao rou cu cartofii?
Am făcut mai întâi un piure occidental,
dar am crezut că nu se armonizează suficient cu porcul înăbușit.
Apoi, un membru al echipei a sugerat să-l amestecăm cu supă.
Am încercat și a avut un gust grozav,
așa că am știut în continuare că a fost o alegere bună.
Cred că ați luat cele mai bune decizii făcând ajustări
la fiecare pas.
Am insistat cu ideea fiindcă eram sigur că va avea gust bun.
Slavă cerului că a fost alegerea corectă!
N-am insistat să merg pe ideea mea.
Din fericire, alegerea pe care a insistat s-a dovedit a fi cea bună.
Mai întâi, vom dezvălui rezultatul votării celor doi jurați.
Ale noastre primele?
Vă rog să dezvăluiți echipele alese de fiecare jurat.
De ce să dezvăluiți asta?
E jenant.
Sper să fie Lingurile Negre.
Ar trebui numărate cu ale celorlalți.
JURATUL PAIK JONG-WON A VOTAT ECHIPA CHO EUN-JU A LINGURII ALBE
Diversele ingrediente de pe jeon-ul cu vită au fost bune,
dar aromele erau prea puternice și n-am simțit gustul cărnii.
Așa că am votat pentru hong shao rou.
Fleica de porc a fost gătită bine și a avut o notă exotică.
JURATUL ANH SUNG-JAE A VOTAT ECHIPA TREI STELE A LINGURII NEGRE
Au fost foarte consecvenți,
de la procesul de gătit până la rezultatul final.
S-au folosit de munca în echipă ca să facă un preparat gustos.
Rezultatul votului juriului a fost unu la unu.
Niciodată nu se pun de acord.
Acum,
vă rog să dezvăluiți voturile tuturor celor 100 de jurați!
Acum?
Doamne!
- E strâns. Stai, ce? - Văd mai multe de Lingura Neagră.
- Sunt mai multe Lingura Neagră. - Noi suntem.
Nu se poate.
Ce se întâmplă?
Momentan, echipa Trei Stele are 45 de voturi,
iar echipa Cho Eun-ju are 45 de voturi.
E egalitate.
AU MAI RĂMAS 10 VOTURI
Pe bune?
Care va fi echipa supraviețuitoare a rundei sala cărnii?
Echipa Trei Stele, de la Lingura Neagră, 55 de voturi.
Echipa Cho Eun-ju, de la Lingura Albă, 45 de voturi.
Toți din echipa Trei Stele au supraviețuit!
Mulțumesc!
- Bravo! - Mulțumesc!
- Îmi dau lacrimile.
M-au trecut fiorii.
Plâng.
Echipa supraviețuitoare, câteva cuvinte!
Am rămas fără cuvinte.
N-am vărsat nicio lacrimă când l-am învins pe marele Lu Chinglai.
Dar să obțin un rezultat bun lucrând împreună m-a afectat diferit.
Sunt lacrimi de bucurie.
Am reușit să facem un preparat grozav datorită unei fantastici colaborări
și încrederii tuturor în conducerea mea.
Vă mulțumesc că v-a plăcut mâncarea noastră.
Trebuia să-mi unesc echipa mai bine.
Când m-au întrebat dacă vreau să schimb echipa,
ar fi trebuit să profit.
Fir-ar să fie!
SALA CĂRNII
ECHIPA TREI STELE TOȚI MEMBRII SUPRAVIEȚUIESC
Bătălia pe echipe a Lingurilor Albe și Negre, runda sălii peștelui.
Echipa Choi Hyun-seok, de la Lingurile Albe,
contra echipei Chef Spark, de la Lingurile Negre.
Va fi echipa experimentată
contra echipei neconvenționale.
Sunt chefi cu cariere mai lungi
care au gătit toată viața.
Mai multă experiență înseamnă mai mult talent.
EDWARD LEE, 31 ANI EXPERIENȚĂ, CÂȘTIGĂTOR IRON CHEF AMERICA 2010
NAM JEONG-SEOK, 24 ANI EXPERIENȚĂ, MARE CHEF PREPARATE VEGETARIENE
Sunt doi chefi de bucătărie japoneză care-s fantastici la mânuirea cuțitului.
Mi-e ușor să gătesc preparate cu pește.
Mă pricep la pește și fructe de mare.
Mă simt încrezător.
- Cine să fie bucătarul-șef? - Tu ar trebui, chef Choi.
- Tu. - Ai multă experiență.
Orice ar fi, te vei descurca.
Dacă pierdem, eu sunt ăla rău.
Idiotul. Tontul.
Îmi asum întreaga responsabilitate.
În schimb, ca lider, va trebui să ne croiesc drumul
și să conduc echipa până la capăt.
Sunt chef de 19 ani, dar sunt cel mai tânăr.
Imaginați-vă cum sunt ceilalți!
Am observat că chefii de la Lingura Albă
aveau în medie vârsta părinților mei.
Sigur sunt epuizați.
Vom câștiga noi și îi lăsăm să plece acasă.
Am format cea mai bună echipă azi.
Îndrăznesc să spun că suntem ca Răzbunătorii.
CHEF SPARK PROPRIETAR „BISTRO SPARK”
Toți suntem chefi tineri și îndrăzneți.
NAPOLI MATFIA „VIA TOLEDO PASTA BAR"
Și Zeița Bucătăriei Chinezești
e specializată în bucătăria chinezească spre deosebire de noi.
Preparatul nostru va fi interesant.
Cine ar trebui să ne conducă pe noi cinci?
- Cel mai în vârstă? - Cel mai experimentat.
Bine.
Va trebui să avem încredere unii în alții și să ne concentrăm pe rolurile noastre
ca să mergem înainte cu preparatul.
Bătălia pe echipe a Lingurilor Albe și Negre,
runda sălii peștelui, începe acum.
Haide!
- Haide! - Haide!
Succes!
- S-o facem! - Da!
- Urmați-mă, vă rog! - Da, chef!
Să vedem!
- Peștele e obligatoriu. - Da.
- O să notez ce idei avem. - Sigur.
Spune-mi la ce te pricepi!
Orice îți vine în minte când spui pește.
Cealaltă echipă e deja în mișcare.
Să luăm niște pește!
Să ne grăbim!
Ce viteză! Ține-o tot așa!
Frumos.
Vai, nu, iau totul!
Aduceți tot!
- Nu vă faceți griji! Concentrați-vă! - Da.
- Nu-i grabă. - Da.
Mai întâi, o să…
Adună scoicile. Trebuie să iau câteva.
- Am nevoie de scoici. - Nu, stai! Stai puțin!
- Scoicile? - Nu încă.
- E în regulă. - Tactica lor e să ia totul.
Mătură totul.
- Așa și trebuie. - La propriu.
Lingurile Negru au rămas fără scoici.
- Au luat toate scoicile. - Pe toate.
- Au luat tot? - Au luat tot.
Bătrânii ăștia joacă murdar.
Să le punem aici!
Acolo.
Trebuie să câștigăm, dar nu sunt destule ingrediente.
Crustaceele au un gust mai bogat decât peștele,
dar le-am numărat și nu erau destule.
Cred că abilitatea de a alege
și de a lua ingrediente bune ține în mare parte de abilitățile unui chef.
Ce e mai important decât cheful în bucătărie?
- Ingredientele. - Da.
Vom aduce ingredientele mai întâi.
- Tu aduci toate scoicile acolo. - Bine.
- Bine.
Chef, tu aduci 70% din midii.
Iar voi doi,
- …aduceți șapte cambule! - Șapte.
- Haideți! Aduceți întâi ingredientele! - Bine.
Ne-am gândit că ar fi avantajos
să luăm întâi ingredientele și să creăm o rețetă din ele.
Scoicile sunt cele mai versatile.
- Poți găti orice cu ele. - Da.
Nu sunt 100, deci cred că trebuie să le iei pe toate.
Așa e.
E prea mult.
De ce iau atâtea?
Bine, atunci.
Așteaptă, chef!
- Chef? - Bine.
Bine, atunci.
- Au mai rămas caracatițe? - Să ne concentrăm pe un ingredient!
- Ușor! - Da, cel principal.
Au luat midiile și scoicile, deci oricum nu putem folosi.
În afară de astea,
putem folosi pește și caracatiță.
- Ce mare e! - E o cambulă uriașă.
Cântărește cam 3,5 kg.
Iau și toți peștii.
Să ne alegem peștele! Doradă?
- Sună bine. - Să mergem s-o luăm!
- Ne trebuie doradă și caracatițe. - Să ne hotărâm!
La naiba, bine.
Să urmăm ordinele liderului!
Să luăm mai întâi dorada și caracatițele!
- Apoi mai vedem. - Așa facem.
Bine.
Băieți, urmați-mă să luăm dorada!
O să mă uit la sosuri.
Știu că l-am ales bucătar-șef,
dar părea ușor influențabil.
Nu mi-a păsat că Lingurile Albe au luat toate ingredientele.
Puteam lua ce mai rămăsese. De ce să ne agităm pentru ce au luat?
Voiam să alegem preparatul mai întâi.
Trebuie să iau caracatițele.
E un coș în spatele tău. Aici.
Lingurile Negre folosesc doradă.
Alegerea ingredientelor e esențială în runda asta.
Ne ies cam 20 de porții per pește.
- Șapte ajung. - Șapte?
Da.
- De ce nu… - Nici eu nu-l pot prinde.
L-am prins.
L-ai prins?
Câți avem?
- Încă unul. - Încă unul.
- L-am prins. - Bine.
Bine.
- Bine. - Bun, să-l aducem!
Bine.
Bun.
Avem opt sau nouă.
Trebuie să ne concentrăm pe 100 de porții.
Bine, ajung.
De ce l-a luat?
- Lăsați ingredientele și adunați-vă! - Să discutăm!
- Da. - Așa ar trebui.
Au luat ingredientele înainte să decidă preparatul?
E o strategie bună.
- Preparatul de azi e… - Da?
- Din punct de vedere narativ și așa… - Da.
- …să gătim ceva coreean. - Bine.
Treaba unui lider e să-și conducă echipa spre victorie.
Așa că am încercat să inventez o rețetă care ar putea avea succes garantat.
- Rețeta e supă de alge și halibut. - Bine.
- Supă de alge și halibut.
Halibut?
Era cambulă.
SUPĂ DE HALIBUT CU CAMBULĂ?
M-am îngrijorat când am auzit ce gătim.
Dar am văzut ce s-a întâmplat în prima rundă.
Sosul e moale. Porcul e moale.
N-are textură.
- Să desemnăm pe cineva… - Nu vă mai certați!
…care să dea rolurile tuturor și să țină cont!
- Nu dă bine. - Ar trebui să-și urmeze liderul.
Am decis să ne urmăm liderul cu orice preț.
Am urmat cu strictețe deciziile liderului.
- Mai întâi, pregătirea! - Bine.
Voi doi știți să pregătiți sashimi.
- Vă rog să tăiați cambula! - Da, sigur.
- A mai pregătit cineva midii? - Eu.
Grozav, tu vei curăța midiile.
- Vrei să curăț scoicile? - Da, scoicile.
Asta e toată pregătirea, apoi începem să gătim.
Putem să discutăm aici.
Să scoatem astea mai întâi!
Terminăm discuția mai întâi?
Sună bine.
- Chef, să terminăm discuția mai întâi! - Da.
Avem destul timp.
Am adus ingredientele fără să știm preparatul.
Le-am spus: „Să decidem preparatul și să facem un plan!”
Chestia e că au luat majoritatea ingredientelor esențiale.
- Au luat scoicile. - Mă gândeam să le folosesc.
Au luat totul. Ne-au înjunghiat pe la spate.
Acum trebuie să folosim ce avem
ca să facem ceva impresionant cu care să-i învingem.
- Să facem ce știm noi mai bine! - De acord.
- Așa facem. - Bine.
Avem trei chefi de bucătărie italiană. Ce ziceți de rizoto?
- Cu midii și caracatiță! - Sună bine.
- Rizoto cu midii și caracatiță. - Mă gândeam
la un rizoto cu roșii și fructe de mare,
dar cu ulei, ca uleiul chinezesc de chili mala,
pentru o aromă bogată și picantă.
- Să notăm! Rizoto pe bază de roșii. - Rizoto cu supă de doradă.
Nu știu ce să zic de rizoto, fiindcă…
Ei sunt în mișcare, dar să ne concentrăm!
Credeți că rizotoul e o alegere bună?
Mă gândeam la ceva mai uscat, în stil chinezesc.
- Cred că e prea chinezesc. - Da.
- Trebuie armonie. - Rizoto?
- Cu fructe de mare. - Și bază de roșii?
- Avem experiență. - După ce alegem sosul,
nu mai e cale de întoarcere.
Am decis să ne dezvoltăm preparatul pe parcurs.
Să testăm!
- Filetează peștele și testăm. - Pregătește!
Tu iei peștele, tu iei caracatița.
- Eu fac rizoto. - Încep caracatița.
- Celelalte ingrediente… - Sosul?
- Folosim uleiul. - Ulei de chili.
Să ne gândim la ingrediente pe parcurs!
Ce avem în meniu azi?
Azi facem supă de alge cu halibut.
- Supă de alge? - Da.
Facem supă de alge ca aperitiv din pește.
Asta nu e cambulă?
- Ba da. - Da.
N-ar trebui să fie supă de alge cu cambulă?
Numele preparatului e cam la întâmplare.
Nu-i așa?
Adică,
vin aici cu nerăbdare și aud „supă de alge cu halibut”.
N-am avut halibut,
așa că l-am înlocuit cu cambulă.
Din halibutul iese o supă mai dulce,
iar cambula e cam insipidă prin comparație.
Dar o putem îmbunătăți cu scoici și midii.
Ele pot intensifica dulceața și savoarea halibutului.
E ca și cum ai zice: „Vreau niște terci de scoici,
dar am doar melci, așa că va trebui să mă mulțumesc cu asta.”
A zis supă de alge?
- Da. - Serios?
A zis supă de alge.
- Serios? - Da.
Mă întreb ce va ieși.
- Va absorbi apa imediat, nu? - Da.
Ce gătiți?
Facem rizoto
cu caracatiță în stil chinezesc și doradă.
Cum gătiți dorada?
Ei bine,
încă dezbatem cum s-o gătim.
O pregătim și apoi…
Încă nu v-ați hotărât?
Nu, dezvoltăm rețeta din mers.
Am fi avut multe posibilități
dacă nu ne-ar fi fost luate de la început.
De ce? Nu credeați că vor lua totul?
Cred că am jucat prea corect.
Aveați nevoie de scoici?
- Păi… - Ar fi fost bine să avem câteva.
Cred că sunteți frustrați.
Nu pot spune că nu sunt.
Baza de roșii e alegerea corectă?
- Poftim? - Baza de roșii.
- Cred că ar fi bună. - Da?
Bine, dar sosul de deasupra
- …e în stil chinezesc. - Unul picant.
Mă gândeam la un rizoto delicat
și un sos chinezesc lipicios pe caracatiță.
Un sos chinezesc lipicios?
Să mai vorbim despre asta!
Asta și doubanjiang.
Să ne gândim la sos cât timp gătim!
- Bine. - Pentru caracatiță.
Le pregătim și le fierbem pe astea, apoi ne gândim la sos.
- Poți curăța peștele ca să faci fileuri? - Da, chef.
- Scoate și înotătoarele, te rog! - Imediat.
Eu spăl astea și ți le dau.
- Sună bine. - Am tăiat deja capetele.
Bine.
Chef Ahn sigur știe ce să facă cu peștele.
E un adevărat maestru culinar, deci sigur are abilități uimitoare.
Sunt chef de pește și preparate japoneze. Mânuiesc bine cuțitele.
Când tai partea laterală a peștelui,
folosesc o tehnică pentru a-l tăia în funcție de straturile naturale.
M-am ocupat eu de pregătirea peștelui în faza dinaintea procesării.
Chefii de bucătărie japoneză sunt tari.
Se vede că e la alt nivel.
- Da. - Nu-i așa?
De aici pare că taie kimchi.
Aș vrea să șteargă sângele.
Chef Ahn e incredibil.
Se pricepe să manevreze peștele.
Uite!
Au ales peștele cu un motiv. Sunt foarte rapizi.
Adulmecă toate scoicile, în caz că s-a stricat vreuna.
Au trecut 40 de minute.
Sunt foarte îndemânatici.
Să folosim doar partea albă de la ceapa vede!
- Fac eu cu tine. - Bine.
Ceapă verde…
Asta e.
- Nu e destulă. - Știu.
O CĂMARĂ DE ECHIPĂ
Vreau să mai iau din partea cealaltă.
Nu ajunge ceapa verde?
Nu, nu avem destulă.
O să-i întreb.
Mă scuzați!
Ne puteți împrumuta niște resturi din cămară?
Ce resturi?
Putem folosi ceapa voastră verde?
Încă nu ne-am hotărât.
- De ce e la cealaltă echipă? - Nu-i așa?
Ați luat deja toate fructele de mare.
Da.
De câte aveți nevoie?
Câte nu folosiți.
Te anunțăm în 30 de minute.
- O să revin atunci. - Da.
- Mulțumesc. - Bine.
Am fost puțin surprins.
Încerca să ne enerveze?
Să le oferim ceapa noastră verde?
În niciun caz.
Mai avem peste zece scoici după ce am folosit ce ne trebuie.
Vi le pot oferi.
- Zece scoici? - Da.
- Să le luăm! - Vi le aduc.
- Bine. - Poftim!
Putem lua niște ceapă verde?
Bine.
- Să-mi spuneți de câte aveți nevoie! - Bine.
Ar trebui să hrănim o sută de oameni cu zece scoici.
E ridicol.
Scoicile alea nu însemnau nimic pentru noi la momentul respectiv.
- Dar ceapa verde… - Avem scoici.
- De câte ai nevoie? - Dar nu ne trebuie.
- S-ar putea să ne trebuiască mai târziu. - Ne trebuie pentru garnitură.
Vă dăm restul.
Încă puțin.
- Încă una. - Bine.
Nu asta, una subțire.
- Mulțumesc. - Bine.
Eu n-aș da niciuna.
Unde e bucătarul-șef?
De ce se tot întoarce?
Putem folosi ceapa voastră verde?
Putem lua niște ceapă verde?
De ce ne tot deranjează? Pleacă de aici!
- A mai rămas ceapă verde? - De câte ai nevoie?
Am fi recunoscători să luăm ce nu folosiți.
O să păstrez jumătate din ceapă pentru garnitură și îi dau lui restul.
- Mulțumesc. - Ce?
Nu le putem da pe toate.
- Mulțumesc. Baftă! - Mulțumesc.
Mai am.
Ingrediente sunt totul.
Chef Choi ne-a luat atât de multă ceapă verde,
încât a trebuit să folosesc soiul fără bulb.
Ne-a tot luat ceapa verde, așa că nu mai aveam.
Oare ce face cu atâtea?
Nu cred că sunt pentru supa de alge.
Cred că chef Choi…
- Echipa lui sigur are un plan secret. - Da.
Poate nu face un preparat coreean.
Bine, faceți curat și adunați-vă!
- Da, chef! - Da, chef!
Să ne pregătim de gătit!
Au terminat pregătirile.
Mai avem 142 de minute.
Vom face niște probe.
Să luăm mai întâi fileurile groase de halibut!
Pe unele le gătim la 80°C, pe altele la 70°C.
Luăm patru bucăți și punem câte două,
pentru a testa textura.
E crucial să-i facem cu o textură moale.
Va fi diferit cu bucăți mai mici decât cu felii întregi.
- E la 70°C? - Da.
Cred că merge la 60°C, dar să încercăm!
Ăsta e mai condimentat.
E mult mai moale la 70°C.
Prăjiți algele mai întâi,
- …ca la supa de alge. - În ulei de susan?
Chef Lee se ocupă de supă.
Nu cred că vor găti ceva previzibil.
Da.
- Domnule Geniu! - Da?
Deci sărăm peștele și punem ulei de ardei iute la final?
Da, după sashimi.
- După ce tăiem peștele? - La plating.
Am decis că ar ieși bine să tăiem peștele ca pe sashimi
și să turnăm ulei de ardei iute.
Am adăuga o notă chinezească unui preparat occidental.
Am plănuit imaginea de ansamblu așa,
pentru că am simțit că altfel nu am progresa.
Puneți feliile subțiri de pește pe rizoto,
puneți puțin ulei de chili deasupra și gătiți peștele!
- Îl gătiți puțin. - Ulei de ardei iute peste rizoto?
Un pic, doar peste pește.
Practic, e crud?
- În felii foarte subțiri? - Da, ca sashimi.
- Felii subțiri? - Da.
Bine.
Iar pentru plating…
Întindem rizotoul într-o formă rotundă.
Apoi punem vreo patru bucăți de sashimi deasupra,
adăugăm felii de ardei gras și apoi adăugăm ulei de ardei iute.
- Mai avem caracatițele. - Da, le adăugăm și pe ele.
- O clipă! Să strâng aici. - Bine.
Trebuie să dau instrucțiuni clare cât gătim.
- Nu trebuia să-l pună șef. - Poftim?
Conduce cine nu trebuie.
Să alegem sosul de rizoto!
Dacă facem un rizoto pe bază de roșii,
de ce avem nevoie?
Orice vrei.
Mai întâi, folosim usturoi sau ceapă?
Chef, sosul pentru ardeii grași,
pot să-l fac puțin picant?
Nu prea acid.
Nu prea acid?
Roșia are deja aciditate.
- Nu cred că ne trebuie multă. - Reduc aciditatea.
- Poate un pic picant. - Picant?
Dar puțină aciditate e bună.
Liderul ar trebui să preia comanda,
dar eu nu văd asta.
Poți să-mi spui cum să fac garnitura de ardei gras?
- Garnitura de ardei gras? - Da.
Cred că ar trebui marinați în sare și ulei de măsline.
- N-au destulă aromă. - N-ar trebui să-i reîncălzim?
Uneam preparate individuale,
așa că am încercat să dezvolt încrederea.
Fiecare grup are un lider, nu?
Și acel lider ar trebui să-i ghideze pe membri
în direcția în care ar trebui să meargă.
Dar al nostru încă decide meniul.
Chef! Două bucăți?
- Două bucăți? - Trei.
- Trei? - Da.
- Deci… - Trei bucăți.
Să vedem!
- Trei bucăți sunt prea subțiri - Bine.
- Așa e cu trei. - Bine.
- E bine? - Bun. Bine.
- Bine. - Bun.
- Am o întrebare. - Să încercăm la 60°C.
- Da? - Cum le gătim?
Sote la tigaie și una.
- Ce mică e! O să se ardă. - Puțin.
- O parte. Doar pe o parte. - Știu.
Oricum, nu avem 200. E doar una pe farfurie.
- E doar o bucată. - Două bucăți.
- Știu, dar nu avem destule. - Da.
- Cu 2 bucăți, trebuie 200. - Am zis 150?
- Da. - Așa.
Scoicile trebuie tăiate uniform ca să facem 150 de bucăți.
- Deci 150 de bucăți. - Adică 3 bucăți fiecare.
Două bucăți înseamnă două sute.
Chef Choi a calculat greșit.
Nu ne-au ajuns.
Am numărat și n-au fost destule.
Cum am tot spus, liderul trebuie să-și asume responsabilitatea.
Vom găsi o cale să le folosim pe toate.
- Deocamdată, să curățăm aici! - Bine.
- Ne trebuie 55 ca să facem 150. - Să le tăiem!
Poate să le tăiem în două.
Mai întâi…
Dacă le tai în două, se vor găti prea mult.
Va trebui să gătim doar o parte foarte repede.
Poate doar două sau trei secunde.
- Bine. - Da?
- Da. - Da.
Să vedem cum merge!
E foarte subțire!
Am lucrat bine în echipă.
Dar, sincer, nimeni n-a contestat aroma preparatului.
Scoicile au fost prea subțiri.
Tot ce-am gătit a fost foarte delicat și ușor.
Pește la abur, scoici feliate subțire, gătite foarte repede.
Aroma mi s-a părut plictisitoare.
- Nu e prea fad? - Poftim?
- Nu e prea fad? - Asezonăm mai târziu.
Bine.
Pot să-ți dau o idee?
Da, o idee?
- Pe asta poți s-o prăjești? - Nu.
CAMBULĂ
Iar scoicile, la abur.
- Nu. - Facem schimb.
Se va găti foarte repede.
- Prea repede. - Crede-mă!
Crede-mă!
Dar a zis: „Da, sunt sigur.”
Așa că am zis: „Bine. Tu ești liderul, am încredere în tine.”
Când alegi un lider de echipă, trebuie să ai încredere în el.
Uneori, liderii de echipă sunt prea încăpățânați. Se mai întâmplă.
Dar e în regulă, pentru că trebuie să ai încredere în liderul de echipă.
Cealaltă echipă încă taie dorada.
Dorada e mult mai grasă decât cambula
și ne-am gândit că s-ar potrivi mai bine preparatului.
Preparatul nostru trebuia să fie delicios.
Am decis să feliem subțire peștele crud
și să-l ungem puțin cu ulei chinezesc.
Eu m-am ocupat de uleiul chinezesc.
Am folosit anason stelat și la jiao jiang
ca să fac ulei de ardei iute, tipic bucătăriei chinezești.
Ce ulei de ardei iute bun!
Supa e cea mai importantă parte a rizotoului.
Am făcut supa din legume, capete de doradă
și zeamă de la scoici și midii, ca să iasă perfect.
Am tăiat caracatița în bucăți mari
și am folosit oala sub presiune ca s-o fac cât mai fragedă.
O sută de porții de rizoto?
O să fie greu.
N-ar trebui să se apuce?
Să decidem de cât avem nevoie!
Douăzeci de grame de orez per porție?
Sunt două kilograme în total.
- Așa e. - Atunci, două kilograme?
Două kilograme?
Nu știu ce să zic.
Se poate?
Trebuie să-l gătească pe tot,
apoi să pregătească totul cu cel puțin o oră înainte.
O clipă!
N-ar trebui să începem să gătim rizotoul?
Nu trebuie să începem?
- Durează doar 20 de minute. - Nu durează mult?
- Poftim? - Doar 20 de minute.
Sigur poți face 100 de porții în 20 de minute?
Da, e suficient.
Pentru 2 kg?
Nu înțeleg.
- N-am mai făcut, n-am de unde să știu. - Nici eu.
N-au mai făcut rizoto așa
și păreau neliniștiți.
Dacă punem orezul pe farfurie prea devreme,
se poate găti sau răci prea mult sau poate deveni prea gros.
Deci eu îmi respectam ritmul.
Nu știu ce să zic.
Cu rizotoul? De ce?
Îmi fac griji.
Nu-ți face griji!
Nu pot să mă uit.
Eu…
Scuze că te deranjez iar, dar am pus-o dacă ăsta nu e făcut.
- O să-l faci, nu? - Da.
- Nu te mai rog din nou, nu? - Nu, e în regulă.
Când punem pe farfurie?
- La 50 de minute. - La 50 de minute?
- Bine, atunci. - Sună bine.
- Mai avem 40 de minute. - Ok.
Mai sunt 40 de minute până la plating.
Am emoții cu rizotoul. Sigur e în regulă?
- Abia am început să-l gătesc. - Da?
Nu avem nimic fără rizoto.
Începi acum?
Am început deja.
E prea devreme.
Am convenit să terminăm la 50 de minute.
Nu, atunci începem să gătim.
Am avea doar 30 de minute pentru plating.
Am convenit să începem plating-ul la 50 de minute, când e gata rizotoul.
Dar să începem să gătim atunci?
N-ar fi bine.
Să fac doar una?
Fă una deocamdată
- …și gătește restul încet! - Bine.
Putem să controlăm ritmul.
Eu cred
că e mai bine să terminăm devreme decât să ne grăbim.
Putem termina totul doar după ce e gata rizotoul.
- Nu e destul timp. - Îl fac eu?
- Rizotoul e crucial pentru sincronizare. - Să fac unul de probă?
Nu de probă, pentru servire.
Să vedem cât durează.
Trebuie să începem plating-ul.
Am început și eu să ridic vocea.
Când gătești,
preparatul se schimbă dramatic de la o secundă la alta,
nu de la un minut la altul.
L-am întrebat când va fi gata
și nu mi-a dat un răspuns clar.
A fost frustrant.
În apărarea mea, un chef îmi spunea să încep,
iar altul îmi spunea că e prea devreme.
Dacă ar fi existat cineva care să dea ordine clare când să încep,
le-aș fi urmat până la capăt.
Dar nimeni nu a preluat conducerea,
așa că nu știam pe cine să urmez.
Eram sigur că-l voi face la timp, așa că am decis să am încredere în mine.
Bine.
Așa.
Mă întreb cum vor face plating pentru supa de alge.
Am preluat tema supei de alge,
dar am reinterpretat gustul tradițional coreean.
Rețeta noastră trebuia modificată de la cea standard.
A trebuit s-o gătim diferit.
Pun algele la blender.
Alea sunt alge din blender?
SMÂNTÂNĂ PROASPĂTĂ
Bine.
Smântână în supă cu alge pasate și prăjite în ulei de perilla?
Smântâna proaspătă o face mai fină
și îi dă o notă mai caldă ca întreg.
Stilul pe care-l promovez
e familiaritatea nefamiliară.
O aromă pe care n-o poți desluși, dar care are un gust familiar.
Bine. Cinci polonice.
Cinci?
- Și torni în fiecare farfurie. - Da.
Cam atât.
Ar trebui să fie de ajuns.
- Ăsta e sosul, nu? - Da.
Deși e supă de alge.
Va fi o aromă familiară, cu o textură complet diferită.
Îmi place ideea de a combina bucătăria coreeană cu cea occidentală.
Mai avem 70 de minute.
Aproape am terminat.
Bine.
Tăiem ridichile îmbibate în cercuri, ca să facem o garnitură
cu scoicile.
O scoică, o ridiche, o scoică, o ridiche. Patru bucăți în ordinea asta.
Și feliile de ceapă verde prăjite.
Puneți feliile crocante deasupra!
Acești chefi deja mari au lucrat bine împreună,
așa că am colaborat grozav.
Sunt 200 de bucăți, nu?
Așa cred. Stai să număr!
La fine dining e mult de muncă.
Să strângem și să ne pregătim de plating!
Avem destul timp.
- Încă 57 de minute. - Să începem la 50!
Da.
- Peștele e gata. - Bine.
- Facem o farfurie acum? - Sigur.
Sunt gata caracatițele?
- Caracatița marinată. - Poftim?
- Caracatița marinată? - Nu e gata încă.
Fac eu acum.
Eu fac caracatița. Poți să faci tu o porție de pește?
E gata tot.
- Pot să folosesc ăsta? - Sigur.
Cred că ar trebui să distribuim peștele cât e cald.
Și hai să marinăm caracatița
și ardeii grași separat,
să le punem într-un bol și apoi pe farfurie.
- Întâi caracatița, apoi ardeiul. - Unde?
Peste tot, uniform.
- Mărar și busuioc. - Poftim!
Mi-e teamă că rizotoul nu se face la timp.
Ce-ar fi să gătim peștele până la capăt?
E doar o idee.
- E prea târziu să-l gătim acum. - Da?
Acum e bine, dar cum peștele e sărat,
să-l punem la tigaie!
- E foarte subțire. Se va rupe. - Atunci putem…
- Nu cred că se va rupe. - Ba da.
Era deja prea fragil când l-am tăiat.
Știu că n-ar fi trebuit, dar m-am enervat.
Trebuia să mergem mai departe, dar nu puteam.
Nu cred că am lucrat bine în echipă.
E greu să unești părerile tuturor, dar a trebuit să ne încredem unii în alții
și să ne bazăm unii pe alții pentru rezultate bune.
Nu e deloc ușor.
Ar fi fost mai gustos dacă era mai gătit.
Să-l ardem, atunci.
- Să se pătrundă la flacără? - Fă-l așa!
- Unde e torța? - Pe aici.
Ar trebui să înceapă să aranjeze farfuriile.
Aici?
Bine.
Se pregătesc de plating.
- E mai bine așa, nu? - Da.
- Să turnăm cu asta! - Bine.
Trei.
- Partea mai mare în sus. - În sus, în centru?
- Ajută-ne cu asta! - Bine.
Patru bucăți.
Le voi explica să mănânce astea împreună.
Vreau să gust supa de alge.
Vai de mine, ei încă gătesc!
Maestrul rizotoului.
N-a făcut rizoto și în bătălia trecută?
Am mai făcut porții din astea când lucram în Napoli.
Eram foarte încrezător cu rizotoul
și știam că textura va fi perfectă când îl vor gusta jurații.
Napoli Matfia are cea mai grea sarcină.
La naiba, ce greu e!
Sunt epuizat.
Găteam de trei ore.
În faza de mantecare,
când scoți la iveală textura cremoasă a rizotoului prin emulsionare,
a trebuit să amestec bine 10 kg, dar a fost greu, pentru că eram epuizat.
Am dat totul.
Rizotoul e gata.
Cineva trebuie să-l întindă.
Unul să-l pună pe farfurie, celălalt să-l întindă.
- Porțiile să fie la fel! - Arată bine.
Avem timp. Nu te grăbi!
Bine, arată bine.
Folosim torța la sfârșit?
- Doar pe pește. - Bine.
Îi dă foc. Spectacol incendiar.
Bine, haideți!
Trebuie să ne gândim când să mutăm astea.
Bine.
Pun caracatița așa?
Da, uniform.
Plating-ul lor e la alt nivel.
- Să le rupem în bucăți mai mici! - Bine.
Să presărăm niște ardei gras afumat sau ceva?
- Nu, să fie simplu. - Ok.
- Mai punem mărar? - Doar puțin.
Plating-ul echipei Lingura Neagră iese în evidență.
Mai avem 25 de minute.
Preiei tu?
- Sosul, chef Lee! - Bine.
- Pune-l deasupra! - Sosul.
Avem destul timp.
Arată bine.
Nu știu dacă vor termina la timp.
Trebuie să împingem un rând.
- Să împingem după! - Stai! Să terminăm asta!
- Terminăm astea. - Bine.
- Revenim la astea? - Șterge farfuriile!
Trebuie să ne grăbim. Asta e tot?
Nu mai stropi atât, te rog!
Va dura mai mult să le ștergem.
Trebuie să ne grăbim.
Am pus doar un rând de rizoto pe farfurie.
- Să mutăm astea? - Da.
- Mă ajuți să le mut? - Da.
Doamne, ei le scot pe ale lor.
NUMĂRUL DE FARFURII FINALIZATE
Când vor termina?
Au probleme.
Mai aveți zece minute.
- Pune rizotoul, te rog! - Astea-s gata?
Eu pun mărar deasupra. Pune tu rizotoul!
Asta e ultima tură de rizoto.
Sunt contracronometru.
Nu mai e mult timp.
- Ăsta e tot sosul? - Așa cred.
ECHIPA CHOI HYUN-SEOK: PLATING TERMINAT
Mai e busuioc?
Ceilalți au terminat.
E busuioc netocat.
Ardei!
Mai sunt cinci minute.
Cum se vor descurca?
Au câte trebuie?
- Trebuie să fac asta mai întâi. - Trebuie să mergem acum.
Mai aveți un minut.
Le aduc.
Haideți, mișcați-vă! Doamne!
- Grăbiți-vă! - Pune-le repede pe farfurie!
Cinci,
patru,
trei,
doi…
- Bravo, tuturor! - …unu.
Bătălia sălii peștelui s-a încheiat.
- Bravo! - Bravo!
- Bine.
Am pus-o.
- Asta e. - Ne-am descurcat bine.
- Bravo! - Bine lucrat!
- Hai acasă! - Ați fost super.
Ambele echipe au terminat 100 de farfurii.
Am folosit toate cele 200 de minute, dar am reușit până la urmă.
Au fost buni.
Am auzit că au gătit cu orez coreean, dar boabele erau foarte mari.
Îl gătiseră foarte bine, perfect pentru rizoto.
Au dovedit că și ei sunt talentați.
Felul lor era derutant.
Nu-mi dădeam seama ce fel de preparat era.
M-am gândit că poate au avut o abordare prea complicată.
Membrii echipei mele
seamănă mult cu mine.
Anul ăsta împlinesc 28 sau 29 de ani de carieră culinară,
dar azi m-am simțit ca în prima zi.
A fost foarte stresant.
Așa că am făcut supă de alge cu halibut ca să ne sărbătorim ziua de naștere.
Spun „supă de alge”,
dar gândiți-vă că e un preparat de pește din bucătăria occidentală.
Avem scoici înăbușite și ridichi deasupra,
iar dedesubt e ceva între sos și supă.
Vă rog să amestecați cu peștele
și să mâncați tot ce vedeți acolo împreună!
Preparatul nostru pentru cei 100 de jurați e
un rizoto cu roșii, un preparat clasic italian.
Dar marinând caracatița și dorada în sos de vinete yu xiang,
l-am transformat în rizoto chinezesc pe bază de roșii.
E timpul pentru degustare.
- Mulți îl mănâncă pe al nostru mai întâi. - Supa prima.
Aproape toți încep cu al nostru.
Știți sunetul pe care-l fac când degustă,
clinchetul paharelor și al tacâmurilor?
Suna absolut nemilos.
Echipa Lingurii Albe a pierdut prima rundă,
așa că ar fi umilitor să piardă iar în fața Lingurilor Negre.
Presiunea a fost mare.
E prea elegantă ca să fie supă de alge.
Chef Paik adună tot din farfurie.
Cred că am făcut preparatul care se potrivește mai bine cu tema.
Am făcut-o cum trebuie.
Bravo!
Simt toate ingredientele din rizoto.
Aromele noastre sunt la fel de puternice.
Aromele noastre nu vor pierde.
Trebuie să spun…
că mă îngrijorează textura rizotoului.
- Înțelegi? - Că n-o să le placă?
Da, asta e problema.
În rest, totul e în regulă.
- Tinerii de azi știu. - Nu-i așa?
I-am urmărit puțin pe ceilalți jurați.
Mereu mă ridic așa la restaurant
și mă prefac că mă întind, ca să mă uit la alții cum mănâncă.
Doar ca să arunc o privire.
- Îți dai seama după asta? - Da.
Cred că am prezis corect.
Va fi greu dacă se întâmplă asta.
Degustarea s-a încheiat.
E timpul să începem votarea
pentru runda sălii peștelui din această bătălie pe echipe.
Votarea s-a încheiat.
Am mâncat cel mai bun rizoto cu fructe de mare
în Napoli, acum doi ani.
Dar ăsta a fost mai bun.
Cel mai impresionant a fost
că te-ai străduit atât de mult să gătești rizotoul.
Privindu-te, m-am gândit: „De ce e exagerat?”
Dar această textură îmi demonstrează că a meritat.
E exact cum am mâncat în Italia.
Dar am observat că orezul e din Gyeonggi-do, nu?
Cum ai reușit?
Mi-au plăcut aroma ingredientelor,
textura, utilizarea și tot restul.
Și orezul a fost gătit perfect.
Cât despre supă,
avea un nume atât de ciudat,
încât m-a făcut să mă întreb ce fel de supă de alge e.
Când am văzut-o, am știut imediat că e opera Lingurilor Albe.
Știam că chef Choi
va scoate la iveală arome grozave, exact cum mi-am imaginat.
Când mănânc o supă delicioasă, mi se face poftă de orez.
Voiam orez și pâine, dar nu aveam.
E un mod inventiv de a reinterpreta supa tradițională de alge.
Dacă am putea face mai multe preparate coreene așa,
sunt sigur că oricine în lume
ar vrea să le încerce fără ezitare.
E timpul să dezvăluim rezultatele
pentru runda sălii peștelui din această bătălie pe echipe.
Am încredere în aromele noastre.
Tot ce pot face acum e să mă rog să câștigăm.
Al nostru are arome mai puternice, mai atrăgătoare.
Mai întâi, vom dezvălui rezultatele voturilor celor doi jurați.
Vă rog să dezvăluiți echipele…
alese de fiecare jurat!
Ce părere ai?
Nu știu.
Cred că vor vota Lingurile Albe.
AMBII JURAȚI L-AU VOTAT PE CHEFUL SPARK DE LA LINGURILE NEGRE
- E tot ce-mi trebuie. - Ambii jurați
au votat cu echipa Lingurii Negre.
Ce dur!
- Trebuie să fie delicios. - Cred că putem câștiga.
Să fie o răsturnare de situație!
Nu știam la ce să mă aștept.
Poate că preparatul meu nu zice nimic oamenilor?
N-am ce face
decât să sper că celorlalți le-a plăcut mai mult.
Acum,
vă rog să dezvăluiți voturile celor 100 de jurați!
Va mai fi o răsturnare de situație?
Avem vreo șansă?
Aveam încredere în arome.
Sunt mai multe pentru Lingura Albă. Sau poate nu.
Noi, Lingurile Negre.
- Am câștigat. - Am câștigat.
Momentan, echipa Chef Spark, de la Lingura Neagră, are 46 de voturi,
iar echipa Choi Hyun-seok, de la Lingura Albă, are 46.
Mamă!
AU MAI RĂMAS DOAR 8 VOTURI
Atunci,
care va fi echipa supraviețuitoare în runda sălii peștelui?
Lingurile Albe?
Echipa Choi Hyun-seok, de la Lingurile Albe, 54 de voturi.
Echipa Chef Spark, de la Lingurile Negre, 46 de voturi.
Toți din echipa Choi Hyun-seok au supraviețuit!
Ne-am descurcat bine.
- Bine lucrat! - Bravo!
- Ne așteptam! - Bravo!
Dar cei doi jurați ne-au votat pe noi.
- Da. - E de ajuns.
- Bravo! - Bravo!
- Bine lucrat! - Bravo!
- Parcă era o oscilare constantă
între rai și iad.
Nu sunt chefi care urmează ordinele altora.
Ei sunt cei care, de obicei, își conduc echipele.
Totuși, azi și-au asumat rolurile
și cred că de asta am câștigat.
Trebuia să facem un preparat mai simplu.
Cred că aromele au fost cam complicate.
Când l-am gustat, m-am gândit că ar putea fi în dezavantaj,
din cauza a ceea ce numim „al dente”.
Pentru gustul oamenilor obișnuiți,
poate părea că nu e gătit suficient.
Orezul e cam tare.
Mie mi s-a părut gătit perfect,
dar oamenii au preferințe diferite.
Când l-am auzit pe chef Choi explicând preparatul său,
am știut că va fi mai atrăgător pentru gustul coreean.
Da, am fost dezamăgit.
SALA PEȘTELUI
ECHIPA CHOI HYUN-SEOK TOȚI MEMBRII SUPRAVIEȚUIESC
ECHIPA PERDANTĂ DE LA SALA PEȘTELUI
ECHIPA PERDANTĂ DE LA SALA CĂRNII
Bătăliile în echipă sunt de obicei foarte dificile.
Încă n-am arătat nici măcar o milionime din ce pot.
Păcat! Mai vreau să gătesc multe.
Aș câștiga bătălii individuale.
Asta ce mai e?
La naiba!
Uite ce înfricoșător e!
Înfricoșător.
E o nebunie.
Asta ce mai e?
Arată înfricoșător.
Ăsta e bancul meu?
Concurenți,
am pregătit o scenă
pe care să vă arătați talentele individuale.
Bun-venit la meciul de consolare!
MECI DE CONSOLARE
Renunțasem, crezând că s-a terminat.
Dar acea scânteie de speranță m-a aprins din nou.
Nu sunt făcută pentru provocările în echipă.
Provocări individuale, da.
Trebuie să dau tot ce am mai bun pentru ultima dată.
În fața voastră e o sală cu ingrediente.
De ce e mai mare asta?
Ce e?
Ce e aia?
E o nebunie.
Doamne, e o nebunie.
E un magazin?
Ce e?
Trebuie să fug.
Nu asta.
Trebuie să dau tot ce pot.
Nimeni nu mă poate învinge în meciul ăsta.
E timpul să dezvăluim supraviețuitorii.
Întrecerea culinară dintre primii opt e Misiunea Restaurantul.
- Invitații de astăzi… - Bună ziua!
- …sunt 20 de streameri de mukbang. - Doamne!
E ca un restaurant.
- Abia aștept. - Nu?
- Jjamppong cu mala. - Bine.
Vin două.
- Incredibil. - Ce bun e!
E gata? Atunci, scoate-l!
S-a zis cu mine.
La naiba!
Subtitrarea: Clarisa Ivanov