Det är dags att avslöja lagkampens
ingrediensrum.
Det här är galet.
KÖTT, SKALDJUR
Det finns ett slakteri där borta.
Det är en hel fiskmarknad.
Det är galet.
-Titta bara. -Otroligt.
Skaldjur mot kött.
-Herregud. -Jag ryser.
Jag får gåshud.
Köttrummet
är fyllt med det bästa koreanska nötköttet och fläskköttet,
och man kan hitta alla möjliga styckningsdelar där.
-Det här är en hel ko. -Ja.
Vi måste stycka den.
Måste vi stycka dem själva?
Ja, om vi får det här rummet.
Jag tänkte: "När styckade jag mitt eget kött senast?"
Mina anställda brukar göra det åt mig nu.
Och skaldjursrummet
har fler än 100 sorter av säsongens fisk och olika sorters skaldjur.
-Det finns gulstjärt och havsruda. -Ja.
Kammusslor, musslor…
Jag ser bläckfisk.
Den är så färsk.
Den lever.
Vi måste döda dem.
Fiskarna simmade omkring,
så jag måste ta deras liv innan jag tillagar dem.
Jag trodde aldrig att det skulle finnas levande fisk.
Bestäm vilken ingrediens ni vill tävla med
och bilda två lag för varje sked,
ett köttlag och ett skaldjurslag.
Vi måste dela upp lagen väl.
Alla som vill laga kött borde vara med i köttlaget,
och om ni vill laga skaldjur, gör det.
Nån som är bra på kött?
Kött.
-Ingen? -Jag föredrar kött framför skaldjur.
Jag tar kött.
-Skaldjur. -Skaldjur.
-De lagar japanskt,
så de bör ta skaldjur.
-Kött här. -Kött för mig.
-Kött här borta. -Kött.
-Skaldjur? -Skaldjur.
Definitivt kött för mig.
-Vi är för få på kött. -Men…
Är alla bättre på skaldjur?
Jag är bara van vid det.
Gör ni tre kött?
-Ja. -Det här är svårt.
Jag valde bara kött.
Då tar ni tre kött.
Kocken, kom hit.
-Det blir de fyra kvinnorna. -Ja, det är bra.
Jag måste göra skaldjur.
Är inte du bra på kött också?
-Vill du ha skaldjur eller kött? -Skaldjur.
-Skaldjur, okej. -Jag förstår.
-Okej. -Han är säker på det.
-Kött där, skaldjur här. -Ja, skaldjur här.
Skaldjurslaget, kom hit.
-Jag går hit. -Jaså?
Jag har hanterat skaldjur förut.
Men ni har för lika stilar.
Det är bättre att inte överlappa.
-Ni är italienare. -Västerländsk mat.
-Vi måste vinna det här. -Okej.
-Vi måste balansera det. -Ja, vi behöver balans.
Nån från kinesiskt, japanskt eller koreanskt kök borde vara med.
Ska jag ta skaldjur då?
-Ja, då blir det fem och sex. -Ska jag byta?
Jag bytte på grund av formationen.
Jag trodde inte att ett lag med kinesiska köksmästare…
SERIETIDNINGSKOCKEN, SJÄLVLÄRDA KOCKEN, KINAMATSGUDINNAN
…skulle ha ett effektivt samarbete, för våra åsikter kunde krocka.
Vi kör på italienskt, men jag ger det en kinesisk touch.
Okej, som kinesiskt-italienskt.
Låter bra.
Vi borde jämna ut lagen.
Gör du kött?
Det är för många där borta, så jag kommer hit.
Så du jobbar med kött.
Säg till om du behöver hjälp.
Okej, kom till oss.
Okej.
Ni fem gör kött,
-och vi gör skaldjur. -Okej.
Det är en lagkamp,
så vi kan inte göra nåt enkelt.
-Det måste vara storslaget. -Sant.
-Inte bara en enkel rätt. -Borde vi inte blanda
de kinesiska kockarna bland lagen?
-Blanda köken. -Tycker du?
-Jag tror… -Att vi ska blanda?
…att det vore bättre om vi blandade.
I så fall borde jag berätta att skaldjur utgör
95 procent av menyn på min restaurang.
Jag har begränsade tekniker för kött, som kol och sånt.
Jag vill inte laga kött.
Jag förstår.
Vi får nog bättre idéer om vi alla väljer det alternativ
vi är bekväma med.
Jag brukar inte laga kötträtter,
så jag har mindre att säga och större risk att göra misstag.
Jag förstår.
Ärligt talat gillade jag det inte.
Jag tänkte att det vore bättre för våra lag att ha olika kök,
så att vi kunde ha ett brett utbud av idéer för en rätt
och servera den som en hel rätt.
Vi är alla i samma lag,
så jag ville att vi skulle dela upp våra roller mer effektivt.
Men de sa bara: "Jag föredrar det här framför kött",
och hoppade av.
Jag kunde inte göra nåt.
Vi delar upp oss så här.
-Okej. -Då är det ni fem och vi sex.
Lagkamper handlar om att inte bråka med varandra
-och att följa ledaren. -Det stämmer.
-Vi behöver bara följa order. -Precis.
Vi följer bara vår ledare.
-Vi vet inte vad vi ska laga. -Nej.
Vi vet inte temat än.
Vi hurrar tillsammans innan vi börjar.
Det kan vara sista gången alla elva är här.
-Kom igen. -Sista gången?
-Ett lag kommer att förlora. -Vad antyder du?
-Vi är tillsammans. -Kom igen.
-Ett, två, tre. -Händerna upp.
-Kom igen! -Kom igen!
-Vi gör det också. -Ja, samlas.
Vi gör en klunga.
"Kom igen" är lite tråkigt, så…
Okej. Ett, två, tre!
-Slå dem! -Slå dem!
De härmar oss, de härmaporna.
Vita skedens kockar.
Vi ska slå er.
Svarta skedens kockar, jag är ledsen att det är er sista dag.
KÖTTRUMMET
LAG CHO EUN-JU MOT LAG TRIPPELSTJÄRNAN
SKALDJURSRUMMET
LAG CHOI HYUN-SEOK MOT LAG SPARK
Lagkampen Ingrediensrummet mellan svarta och vita skedarna,
hålls genom en speciell bedömningsprocess.
Tusan.
Vad är det nu?
Vi ska nu avslöja bedömningsprocessen
-för den här lagkampen. -Vad blir det?
Vad är det?
Vad?
Det är så läskigt.
Vad?
Är de riktiga människor?
De som smakar på era rätter i den här omgången
är de här 100 hemliga domarna.
-Hundra personer? -Det här är galet.
Det var skrämmande.
Alla var klädda i svart, bar vita masker,
och bara stirrade på oss.
Det triggade nåt obehagligt inom mig.
De gjorde inte en min.
Det är 200 ögon som tittar på en.
Det är läskigt.
De är verkligen hemliga domare.
Er uppgift är att laga 100 rätter som de 100 domarna ska smaka på
under tidsgränsen på 200 minuter.
-Vi måste göra 100 portioner. -Så mycket?
-Vad det än är, måste det vara till 100. -Till 100 personer?
-Vi ska göra 100 portioner. -Till 100 personer.
-Det kan inte vara en hel meny. -Nej.
Det är så intensivt.
-100 portioner? -Tre timmar och 20 minuter.
När jag såg vårt lag
blev jag orolig för att vi inte var så många
med erfarenhet av att göra så stora portioner.
-100 portioner. -Vi räknar med dig.
SKOLMATSMÄSTAREN
Ni får bara använda ingredienserna från stora köket,
och en rätt som inte är färdig i tid
kommer inte att inkluderas i provsmakningen.
Vi måste göra tillräckligt för 100 portioner. Mindre är en katastrof.
Vi borde göra 110 portioner
så vi inte förlorar röster.
När rätterna är klara smakar domarna och röstar.
Laget som får flest röster vinner
och alla dess medlemmar överlever.
Det är vinna eller försvinna.
Det måste tilltala alla.
De måste veta att det är gott med bara en tugga.
-Det måste vara utsökt. -Ja.
Det måste vara utsökt direkt.
-Nu vinner vi. -Ja.
-Vi kan lätt vinna det här. -Det tror jag också.
Vi utplånar dem allihop.
I den här omgången
sitter domarna Paik Jong-won och Anh Sung-jae…
-Ska de inte smaka? -Ska de inte döma?
-Kommer de inte? -Kanske?
…med de hemliga domarna.
De kommer att observera er matlagning
-innan de smakar och bedömer era rätter. -Jag såg dem inte.
-De smälter in. -Är det Anh?
-Ja, han är där. -De är där borta.
Herr Paik är också där. Vilken överraskning.
-Det var en överraskning. -Jag förväntade mig inte det.
Herregud.
Det överraskade mig.
Det viktigaste
är att alla 100 rätter smakar likadant.
Lagarbete är nyckeln här.
Ni ska laga kvalitetsrätter under tidspress
med kockar ni aldrig har jobbat med förut.
Jag hejar på er alla.
De kommer att observera hela processen.
Vi har ett urval av väldigt unika kockar här.
Tänk om vi inte är överens?
Nej, du borde inte blanda det.
Varför tog du inte ut allt?
Vi är klara med testerna. Vi borde lägga upp.
Du borde ha smakat tidigare.
Det här är svårt.
Vi är körda.
Vi måste skynda oss. Är det allt?
Det är redan klart.
-Kom igen. -De tog allt.
Spark, vänta.
Fan, vi är körda.
Lagen som valde köttrummet,
vita skedens lag Cho Eun-ju
och svarta skedens lag Trippelstjärnan ska nu inleda sin lagkamp.
Deras lag ser skrämmande ut.
-Det tycker jag också. -De ser oövervinnliga ut.
De hade alla kockar som jag ansåg vara de mest begåvade
bland de vita skedarna.
De är väldigt erfarna och berömda också.
Vem ska vara köksmästare?
Du borde vara det.
Du vet hur man lägger upp.
CHO EUN-JU KÖKSMÄSTARE
Du bestämmer vår stil.
Det andra lagets köksmästare är Cho Eun-ju.
Hon har vunnit världens tre bästa matlagningstävlingar,
och hon jobbar i en miljö där hon har att göra med många människor.
Det andra lagets kockar är så berömda.
Seonkyoung Longest
och Choi Kang-rok.
Hwang Jin-seon, som slog mig i förra omgången.
Och den begåvade kocken Jung Ji-sun.
Det är bara stjärnor.
Kommer vi att vinna?
Det laget är väldigt kinesiskt.
De har Ji-sun och Jin-seon.
Till och med namnen låter lika.
Det andra laget hade valt en ledare som var ganska ung,
så jag visste att vi kunde göra bättre rätter lättare.
En så ung ledare låter sig inte övertalas så lätt.
Vi borde välja Trippelstjärnan.
TRIPPELSTJÄRNAN
-Okej. -Bra.
Det vore bra för mig att leda
eftersom ni är koreanska och kinesiska kockar
och jag har en annan specialitet.
-Jag kan medla mellan er. -Ja.
Jag vet att du gör det bra. Du är så lugn och samlad.
Jag var den enda västerländska kocken.
Det fanns två kinesiska kockar
och tre koreanska kockar.
Jag tror att vi har en bra balans i vårt lag.
Jag tror att vi har en bra chans om vi samarbetar bra.
Så fort jag valdes till ledare släppte jag mina egna ambitioner
och fokuserade på mina lagkamrater,
så att vi kunde kombinera de tre köken effektivt.
Jag vill inte att vi ska ångra nåt.
Lagkampen mellan svarta och vita skedar
i köttrummet börjar nu.
KÖTTRUMMET KAMPEN BÖRJAR
-Vi lägger upp en strategi. -Okej.
-Skynda. -Okej.
Ska vi ta dongpo-fläsk?
Dongpo-stil?
Sa vi inte hong shao rou?
De två är ungefär likadana.
-Ska vi göra hong shao rou? -Vad är det?
Det är bräserat sidfläsk, precis som dongpo-fläsk.
-Bräserat sidfläsk? -Vi skär upp allt
och bräserar det tillsammans.
TIO MINUTER TIDIGARE
Vi behöver inte uppfinna nåt nytt.
Vi gör nåt som inte är för riskabelt.
Det är bäst att snabbt laga välkänd mat
till 100 personer av bra kvalitet.
Låt mig föreslå en idé.
Bräsera stora bitar sidfläsk till 100 rätter.
Vi behöver en strukturerad plan.
Vad sägs om det här?
Vår bas kan vara hong shao rou
-och vi skruvar till det lite. -Vi har tre och en halv timme.
-Det räcker för att laga dongpo-fläsk. -Precis.
Vi tänkte att det vore bäst att bräsera köttet
för att göra 100 rätter av samma kvalitet.
I det japanska köket, när vi lagar dongpo-fläsk,
bräserar vi fläsket så att det blir mjukt,
sen gör vi en mjuk potatisfyllning.
-Som mos. -Ja.
Om man täcker det med det,
behåller det värmen och ger det en ny smak.
Då gör vi hong shao rou.
-Säg att det här är tallriken. -Med potatismos.
Vi lägger fläsket här
-och täcker det med moset. -Ja.
-Täcker det, va? -Men det räcker inte.
-Inte? -Lägg det under köttet.
-Potatisen räcker inte. -Under köttet, då?
-Som om köttet hänger. -Så,
potatismoset är här, dongpo-fläsket är här,
och lite friterad salladslök uppepå.
Salladslök och andra garneringar där.
Vi har inte tillräckligt med garnering. Vad sägs om en till?
Vi kan skära rädisor
och bräsera dem med fläsket.
-Ja, eller bryna dem. -Det vore trevligt.
Vi kan tärna rädisorna.
-Grönsaksgarnering? -Ja, skriv det.
Grönsaksgarnering.
-Skriv ner det så börjar vi. -Jag hämtar köttet.
Vi borde ha nåt inlagt här.
Visst, för syrlighet.
-Vi behöver nåt syrligt. -Gör vi verkligen det?
Jag håller inte med.
-Ska jag börja? -Ja.
Så jag…
Ska vi göra en rätt med allt det här?
Ja, allt.
Vi kan göra naengchae, som en sallad.
Vad för slags naengchae?
Det är det vi måste planera.
Vad sägs om det här?
Koreanskt jeon-kött inlindat i kinesisk naengchae.
-Nåt sånt. -Det låter gott.
Se det här som tallriken.
-Först tar vi några ben. -Rätten.
Vi använder revben eller nåt till buljongen,
sen häller vi på såsen och lägger på jeon
och lite wokad aubergine
på kinesiskt vis.
Vi toppar med en sallad på gurka och salladslök,
så att de kan äta den som en wrap.
-En sked då. -Ja, men en stor sked.
Jag föreslog en säker och god idé om att göra en köttwrap,
och alla bidrog med fler idéer för att avsluta vår rätt.
Vi tar den här rätten.
Vi borde göra jeon.
-Vilken del? -Få se.
-Köttet. -Ryggbiff vore bäst.
-Visst. -Okej, ryggbiff.
Det är bestämt.
-Nu kör vi. -Trippelstjärnan styckar.
Kom igen!
Du klarar det.
-Men det här är… -Inlagd gurka är bara
-sura grönsaker. -Kan vi bara…
Vad var det?
Vi kan lägga dem i citron- eller limesaft.
Vad sägs om att använda det röda? Vad hette det?
Vi har redan bestämt allt.
De bråkade så länge om huvudrätten
och nu bråkar de om garneringen.
Kan vi inte återkomma till det senare?
Tillaga köttet först.
Det tar inte ens så lång tid att göra garneringen.
-Cho, så här tycker jag. -Ja?
-Vi fokuserar på köttet. -Köttet?
-Ja. -Vi behöver inga sidorätter.
-Fokusera på det huvudsakliga. -Okej.
Okej, vi delar ut jobben.
-Vi lämnar in det här… -Jag hämtar köttet.
Jag gör potatismoset.
Okej.
De bör vara klara med planen.
-Vi gör i ordning. -Cho.
-Vad ska jag göra, Cho? -Så vi…
-Han hämtar köttet. -Vi behöver grönsaker.
-Vänta. Vi tar den här. -Okej.
Är den här stationen för köttet?
Nej.
Vi tar ingredienserna först.
-Ja. -Kan jag skala potatisen här?
Det är så tungt.
Varför är det så tungt?
-Var är kniven? -Tar du fläsk?
Ja.
Använder du nåt dyrt?
-Ja, nötkött. -Filé?
Nej, ryggbiff.
Fläsk vore bättre eftersom det har en fylligare smak.
Jag tror att många koreaner föredrar fläsk framför nötkött.
LAG VITA SKEDEN: FLÄSK
Jag var orolig att våra ingredienser skulle överlappa.
Jag tycker att fläsk är godare än nötkött,
så jag tror att det blev bra och att det blir en rolig tävling.
Jag ville inte använda sidfläsk, för smaken varierar,
så jag tänkte att det vore för riskabelt.
Därför valde vi nötkött.
LAG SVARTA SKEDEN: NÖTKÖTT
Jag kan inte ens lyfta det.
Det är så tungt.
-Det är för tungt. -Hjälp!
Hjälp honom. Var är de?
Kan nån hjälpa till? Det är för tungt.
-Vad? -Köttet. Det är så tungt.
Tur att de andra använder fläsk.
Det är så tungt.
Allvarligt.
Var ska jag lägga köttet? Här?
-Vänta. -Var?
Det är så tungt.
-Allt bra? -Ja.
PLANERAR ATT ANVÄNDA RYGGBIFF
Okej.
Har du jobbat med ryggbiff?
-Ja, det har jag. -Okej.
-Koreanskt nötkött av högsta kvalitet. -Ja.
Det är förstklassigt.
Ja, jag tror det.
SIDFLÄSK
Vi borde tillaga fläsket först.
Vi gör det först och får bort blodet.
Vad sägs om att koka det och steka det?
-Vi använder stora delar och bränner dem. -Först…
-Du behöver en brännare. -Finns det en?
Vänta, vi sorterar ingredienserna först.
Ska vi skala potatisen och tillaga den i ugnen?
Jag ska skala den nu.
Jag får använda en kniv.
-Det finns nog en skalare. -Akta.
-Vad behöver du? -Här inne?
Är det den här?
Det är okej, jag fixar det.
Ska vi använda den här stationen?
-Den här är till köttet. -Vi borde använda den och den här.
-Vi måste koka köttet. -Ja, det måste vi.
Men kan vi reda ut saker först?
-Vi borde samarbeta. -Reda ut vad?
Vad var och en av oss gör.
Jag ansvarar för köttet.
-Jag vet det. -Okej.
Vad behöver du då?
Vi hade inga tydliga roller.
Utan nån diskussion gick en bara och hämtade köttet
och en annan började skala potatisen.
Det här kommer att ta en evighet.
Jag tänkte: "Varför säger inte köksmästaren nåt?"
Storlekarna ska vara jämna.
Ja, bra.
Damerna är definitivt skickliga.
De använder så många ingredienser.
Han gör en sås.
Han ska riva päronen.
De tre koreanska kockarna.
Jag gillar det jag ser.
Två kinesiska kockar, tre koreanska kockar
och så slaktaren.
En bra blandning av specialiteter.
Jag försökte dela upp rollerna genom specifika instruktioner.
Köksmästaren, ska du göra jeon?
Jag lät Sidorättskocken ansvara för jeon-köttet.
Kockar, låt mig smaka så fort ni är klara.
Okej.
Jag gav Serietidningskocken och Självlärda kocken
ansvaret för naengchaen som ska ligga ovanpå jeonen
för en stark kinesisk smak som skulle tilltala domarna.
Tant Omakase och Skolmatsmästaren är vana vid att servera stora mängder
och de är snabba på att skära ingredienser,
så de fick ansvar för det.
När jag bad dem ta sig an specifika uppgifter
tog de sig snabbt an sina jobb.
-Vi smakar efter 150 minuter. -Okej.
-En rätt på 150 minuter? -Ja.
-Vänta. -Ska jag skala den här?
-Vi… -Vi reder ut saker.
-Det borde vi. -Visst.
-Varsågod. -Vi pratar om våra roller.
Två personer borde ansvara för att skära köttet,
och jag gör det också.
Jag skär det med dig.
-Då behöver vi nån som gör såsen. -Okej.
-Som kokas med köttet. -Ska jag göra det?
-Du kan göra det. -Okej.
-Jag fortsätter med det här. -Okej.
Koka potatisen och mosa den.
Okej.
Och hur tillagar vi köttet?
-Skär det, bränn svålen och koka det. -Okej.
Men koka det först så att det blir mjukt.
-Ja, koka det först. -Ge det sen till mig,
så bräserar vi det i såsen.
Vi behöver bara koka det en gång.
-Okej. -Då borde vi värma vatten.
-Jag gör det här under tiden. -Okej.
-Jag värmer vattnet. -Stora grytan.
Okej.
Trippelstjärnan är fantastisk.
Han håller tempot.
Se så prydlig hans station är.
Jag behöver spisen.
-Kan jag ta den här? -Ja.
POTATIS
Lite till.
Vad har du i moset?
Smör och grädde.
Bara det? Inget annat?
Ja.
-Jaså? -För att göra det enkelt.
-Hela rätten är i kinesisk stil, -Så att
potatisen passar ihop med det.
-Kinesisk stil? -Ja.
Har du några idéer?
-För vad? -Att göra potatisen på kinesiskt vis?
Jung nämnde att vi borde ha i dongpo-sås.
-Sa du det? -Nej.
-Det sa jag aldrig. -Men
de äter dem tillsammans ändå.
Det kanske är bättre om vi blandar i såsen för att matcha köttet.
-Med bara smöret… -Nej,
för jag vet inte om det är Chois stil.
-Vad? Potatisen? -Ja.
Koka dem tills de är mjuka och mosa dem med en sil.
-Gör så. -Ska du blanda i såsen?
-Ja. -Jaså?
Är du säker på att det är okej att allt smakar likadant
när konsistensen redan är densamma?
Det är smör i, så det är okej.
-Vi provar. -Jag vet inte.
Du borde mosa potatisen nu.
Självklart gör jag det.
-Koka dem och mosa dem. -Jag är osäker på såsen.
Vi borde inte blanda den.
Vi smakar först.
Inga beslut är slutgiltiga än.
Vi bestämde vad vi skulle göra, men skrev det inte i sten.
Så det var många gånger som kockarna
bara berättade för varandra vad de skulle göra.
Varför bränner de det? Är det kinesiskt?
Varför bränner han svålen?
Bränner du den för att bli av med håret?
Vanligtvis när vi lagar dongpo-fläsk
-kokar vi det här och friterar det. -Okej.
Vi behöver inte göra så här om vi friterar det i olja.
-Vi borde lägga fläsket… -Ja?
…där först och koka det mjukt.
-Eller hur? -Ja.
Starkare.
Det är okej.
Det kommer att rinna över.
Vi använder väl ingen tryckkokare?
-Det här borde funka. -Ja.
-Vi kan koka det här. -Wokpannan är inte stor nog.
Vi använder den här.
Varför kokade du det inte?
-Det är till sista delen. -Vadå?
-Bräsera det inte i såsen än. -Okej.
Det ska i såsen när det är mjukt.
-Vi har olika stilar. -Ja.
Ska vi koka det och inte bräsera det?
Det blir för salt om vi bräserar i såsen nu,
så vi måste koka köttet tills det blir mjukt först.
Men det kommer att ta lång tid.
-Ja, så om det inte funkar… -Vänta lite.
-Så det här… -Vad är det här?
Vi skulle koka fläsket först för att göra det mjukt,
men vi insåg att det inte skulle bli klart i tid.
Vänta, vi tar ut dem och friterar dem.
Att fritera är rätt sätt.
Då slösade jag bort min tid.
Han säger att vi ska koka fläsket först och sen bräsera det i såsen.
-Det funkar inte. -Vi har inte tid nog,
-Okej. -så jag tar ut det,
låter det svalna, skär det och friterar det.
Såsen då?
Vi lägger det stekta fläsket i såsen och bräserar det.
Då marineras det inte.
-Friterar du det först? -Ja.
-Bråkar de redan? -Ja, det gör de.
Vad är det?
-Friterar du det först? -Ja.
Kan du göra det?
-Det är så vi brukar göra dongpo-fläsk. -Jaså?
Vi friterar köttet först, sen kokar eller bräserar vi det.
-Men… -Är du orolig?
-Att det inte blir mjukt. -Jag fattar.
Så vi friterar det utan att marinera det?
Är det så, Jung?
Vi tar ett beslut.
-Hur gör vi det här? -Nu kör vi.
Vi marinerar det med mörk sojasås,
friterar det och ger det till dig.
-Vi friterar det här. -I såsen.
Vi täcker det med soja och friterar det.
Var häller jag oljan då?
Där borta, fritösen.
-Den här? -Ja.
-Vi behöver 20 liter. -Det blir inte hett nog.
-Nej. -Ta ut det här och stek det här.
Ta ut fläsket.
BRÄNNARE
-Okej. -Den här är snabbare.
Men det blir inte hett nog.
Vi behöver 20 liter olja till det.
-Använd 20 liter då. -Ska jag?
-Gör det bara. -Okej.
-Ledaren säger det. -Och salladslök.
-Var är oljan? -Ta den.
Det var flera som gav order,
så planen ändrades hela tiden.
Jag gjorde bara mitt jobb och hamnade mitt i det.
Jag var så förvirrad.
Vi började fel.
Nej, vi kommer att vinna.
Vi var inte ens tydliga med tillagningsmetoderna.
Okej.
Det gör mig galen.
Jag märkte det.
Vi borde ha varit tydliga med vad vi skulle laga.
Men det var vi inte.
Vi gick åt varsitt håll utan att ens reda ut det.
Det här är svårt.
Det finns en konflikt.
Jag ser det.
De är alfa allihop.
De har jobbat så länge
-och utvecklat starka personligheter. -Ja.
-Jag gör som du. -Säg inte så.
-Jag är din högra hand. -Nej.
Högra handen!
-Får jag smaka med grönsakerna? -Ja, vi har en del klart.
GRÖNSAKER TILL BIFFJEONEN
Det här är redo att smakas.
-Vi samlas och smakar. -Okej.
Kom hit en stund.
Okej.
-De smakar. -Ja.
Alla tillsammans.
PROVSMAKNING
Får jag smaka?
Vi smakar på de här och bestämmer bas till soppan.
Soppan ska vara mild.
Den är lite för sur.
Det är kött, men det känns inte som kött.
Kan vi göra den rå, som en färsk sallad?
-Garneringen? -Ja.
Och hacka den inte.
Det borde vara som att äta jeon inlindad i färsk kimchi.
-Vi gör den som en färsk sallad. -Som en sallad.
Jag tänkte faktiskt på nåt mindre saftigt än det här,
nåt som är mindre saftigt.
-Det borde bara wokas. -Okej.
-Det var det jag tänkte. -Vi tillsätter inte stärkelse.
-Ingen stärkelse. -Ja.
Bara wokad.
-Det här är mer som en sås än en wok. -Okej.
Vi borde ha en wok, inte det här.
-En wok? -Jag håller med.
Okej.
Och ger den rökighet.
Det här är svårt.
Självlärda kockens idé skilde sig från min.
-Inte mycket konsistens. -Den är inte knaprig.
För stärkelserik.
Gör det som woken man äter med blombullar.
-Precis. -Ja.
-Då är det bara kinesisk pepparbiff. -Precis.
-Det är precis det. -Ja.
De sa åt mig att göra det som kinesisk pepparbiff,
men det var det tant Omakase redan hade nämnt i början.
Vad sägs om en wok?
-Bra för stora portioner. -Det går inte.
Kryddningen måste vara perfekt för det.
Då gör vi den perfekt.
Men det är vatten i lök och paprika,
och allt kommer ut.
-Jag tror inte att wok är rätt väg. -Jag förstår.
Wok är ingen bra idé.
Jag tänkte: "Skulle kinesisk pepparbiff funka?"
Jag använder de här för att försöka göra det.
-Utan fukt. -De ska inte tärnas.
-Strimla dem. -Strimla?
Okej. Vi skär dem igen, snabbt.
Vi kan skära dem snabbt.
Okej, vi försöker igen.
Jag hade dåligt samvete.
De slet i onödan.
Ska vi skära dem igen?
Skär de dem igen? För pepparbiff?
Det är inte lätt för dem.
-Åh, nej. -De hackar inte, utan skivar
-som man gör för pepparbiff. -Ja.
Hur många zucchinier behöver vi?
-Ursäkta? -Ska jag fylla skålen?
Ja.
Jag var inte det minsta orolig.
Tant Omakase och Skolmatsmästaren var som våra Messi och Ronaldo.
Vi hade inga problem alls.
Förlåt.
Det är bäst så.
Kunde jag hjälpa kockarna också?
Skulle jag vara en börda?
Det fanns inget utrymme för misstag,
så jag var väldigt rädd.
Vi steker det nu.
-Inte än. -Varför inte?
-Den måste nå 200. -Högre.
Är den för låg…
-Den ska vara hög. -…får vi inte aromen.
Det ska vara bubblor runt svålen.
Är den inställd på 200 grader?
Jag satte den på 230.
-230 grader? -På 230.
Det här är bara…
Jag är orolig.
Det här är illa.
En timme har gått.
Ni har 140 minuter kvar.
Vi måste börja tillaga fläsket.
-Varför kokar det inte? -Det är inte hett nog.
-Vi tar den där. -Den här?
Vi börjar tillaga köttet.
Vi kan inte. Fritösen är inte klar.
Oljan är inte het nog.
Vi måste hitta ett sätt att göra fläsket mjukt
istället för att vänta.
Vi friterar det här.
-Här borta. -Men…
-Använder du den? -Ja, för att fritera.
Bra, vi gör det istället.
Fritösen är snabbare.
-Vi kan dela upp det. -Använda båda.
Ju fler kockar, desto sämre soppa.
Vi gör det vi måste.
Titta.
Stek dem, ta ut dem och skiva dem.
-Och lägg dem där? -Ja.
Vi gör ett försök.
Det är inte hett nog.
METOD 2 FRITERA KÖTTET
Svålen borde svälla upp mer.
Brukar inte oljan stänka?
Jo, vanligtvis.
-Men temperaturen är för låg. -Eller hur?
Vad sväller inte?
-Svålen. -På fläsket?
Ja, den borde svälla.
Ji-sun, det här funkar inte.
Gör ytan knaprig.
Gör ytan knaprig, det är allt.
Jag har det.
Stek det lite till.
Lägg den här.
Där? Herregud.
-Va? -Det är allt…
Vi måste skrapa av det.
Ta bort det där.
Ta bort de här.
Vi använder inte den.
Såsen sipprar inte in i den.
-Nej. -Det funkar inte.
Ja, den ska vara knaprig så här.
Det är så jäkla varmt.
Jung, se om det blir 100 portioner.
-Kolla när du skär. -Det bör räcka mer än väl.
Okej.
Ni har 120 minuter kvar.
Tiden går så fort.
Kom igen!
De har inte nog med tid.
Bara uppläggningen tar lång tid för 100 rätter.
Det här är runt 80.
-Va? Okej. -Åttio.
-Jag skär upp allt så länge. -Okej.
METOD 3 BRÄSERA KÖTTET I SÅSEN
Trettio.
Potatisen tar längre tid än jag trodde.
Har den inte kokat i en timme?
Brukar det inte ta en timme?
Den borde vara klar.
Ska den spridas ut?
Vänta. Potatismos?
Ja.
Oj, jag glömde.
Hur kunde du glömma?
Jag glömde.
-Det är ditt jobb. -Det är okej.
Vi borde ta hand om varandra.
Det stämmer.
-Jag glömde för jag hade mitt lag. -Snyggt.
-Självklart. -På grund av laget?
Det låter vettigt.
Det är alltid nåt.
Hon gör bort sig.
Det borde väl vara klart?
-En timme har gått. -Ja.
Det här är inte…
Hålen är för små.
Finns det ett annat sätt?
Hålen är för små.
Så där?
-Jag gör det. -Har du tid?
-Vänta. -Har du?
-Gör så här. -Får jag fortsätta?
Jag måste skära salladslöken.
-Tryck ner den så där. -Okej.
Jag har inte tid med det här.
Kan jag inte bara mosa den?
GRÖNSAKER TILLAGADE MED REVIDERAT RECEPT
Vi smakar.
ANDRA PROVSMAKNINGEN
-Är det den här? -Ja.
-La du i aubergine? -Nej.
Smaka.
Den behöver mindre kryddor och lite stekt aubergine.
Smaka med den här.
Kom ihåg att det är lite salt.
Hata mig inte för sältan.
-Det är utsökt. -Okej.
-Lite mindre salt. -Okej, mindre salt.
-Gott, va? -Bara lite.
Hur mycket tid har vi kvar?
Vi har 120 minuter.
-120 minuter? -Ja.
Det räcker.
-Det här är det bästa. -Va?
-Det är jättegott. -Tack.
Det är avgörande.
Det måste vara gott.
Det är gott. Fortsätt bara.
Är ingredienserna klara efter 100 minuter?
Ja, svampen är klar.
-Räcker det här? -Ja, det räcker.
Zucchini, och sen…
FÖRBEREDELSER KLARA
-Är ingredienserna klara? -Vad gör vi nu?
Kan du städa din station
-och laga jeon? -Visst.
-Ställ den där borta. -Okej.
-Jeonen är i värmen. -Okej.
Vi har gott om tid,
så tillaga dem långsamt.
BIFF JEON I VÄRME
Med kärlek och omsorg.
-Jag börjar laga om tio minuter. -Okej.
Det här tar aldrig slut.
Vänta, vi…
-Ja? -Seonkyoung.
Hur ska jag göra det här ensam? Jag behöver hjälp.
Jag tar över nu.
Det är lätt nu. Jag har redan gjort hälften.
-Skojar bara. -Använder vi silar?
Jag är nästan klar.
Det finns en till.
-Var? -Vi borde haft i smör och grädde
medan de var varma
-för att potatisen skulle suga upp. -Jag vet.
Men de sa åt mig att göra så här.
-Cho. -Ja?
Du borde krydda moset medan det fortfarande är varmt.
Ska jag göra det?
-Men… -Jag blandar bara i de här två
för att se hur det passar till dongpo-fläsket.
Jag kan använda salladslöksolja istället.
Lägg i smöret.
Vad sägs om salladslöksolja?
Nej, använd smör.
-Nu gör vi såsen. -Grädde då?
Vad var det?
Om vi inte blandar i smöret nu…
-Det måste blandas varmt. -Det går inte.
Vänta.
-Det måste blandas varmt. -Nu kör vi.
Vi lägger 400 gram mos i tre kastruller så att det blir 1,2 kg.
-Okej. -Ja.
-Skulle det här bli en sås? -Ja.
Vi skulle använda det som sås.
Förlåt att jag förvirrade dig.
Först trodde Seonkyoung att vi skulle använda moset för att täcka fläsket.
Men Choi…
Vi gör inte 100 portioner på 40 gram.
Vad sägs om att göra en sås av det?
Vi kan tillsätta buljong och stärkelse för att göra den tjock.
-Ska vi använda det här till såsen? -Ja.
FÖRESLÅR EN NY METOD
Det är en gammal metod,
men den är utsökt.
Jag föreslog idén för jag visste att det skulle förhöja smaken.
Men vi har redan hong shao rou-såsen.
Varför använda det här?
Jag trodde att moset var garnering.
Varför göra det till sås?
För att göra det mjukt.
Allt är redan för mjukt.
Det är annorlunda när man använder potatis till såsen.
Jag förstår det, men det är upp till domarna att avgöra.
Det är inte vårt jobb.
Såsen blir annorlunda än när det bara är potatis.
Men potatismoset är redan mjukt.
Såsen är mjuk. Fläsket är mjukt.
Det finns ingen konsistens.
Jag tror att det blev skakigt när vi började följa Choi.
-Om vi häller såsen… -Det finns ingen…
-…på potatisen… -…anledning.
…blir det balans då?
-Kan vi prova först? -Det blir det inte.
Gör lite så att vi kan smaka det.
Jag är helt emot det här.
Nu?
-Gör lite så att vi kan smaka. -Ni har 100 minuter kvar.
Longest och Choi hade olika smak,
och de verkade inte kunna lösa det.
Så jag föreslog att vi skulle smaka.
Vi kanske har olika idéer,
men du borde ändå lita på din lagkamrat.
Det kändes som om de inte litade på mig.
Använd inte allt det där, bara lite.
Ge mig bara 200 gram.
Det är för mycket.
-Det här är allt vi har. -Vi har tillräckligt.
Choi Kang-rok
använde hong shao rou-såsen med sojasåsen
och kokade den med potatisen för att göra potatispuré.
Seonkyoung är bra på att göra mos, så hon ville göra det
för att täcka fläsket med det.
Jag ville inte att vi skulle ångra nåt.
Vi hade tillräckligt med tid för att göra som de ville,
så att vi kunde smaka på dem och bestämma vilken vi skulle välja.
Hur smakar det?
Här är såsen.
Smakerna blir starkare tillsammans med fläsket.
Jag gillar den här.
Kockar, kan ni komma hit en stund?
-Smaka på det här. -Smaka inte bara på det.
-Smaka med fläsket. -Ja.
Vi lyssnar på ledaren.
Det är bättre om vi tar det här till fläsket och häller på såsen.
Smaka.
Smaka och fatta ett snabbt beslut.
Vi behöver inte göra det här.
-Visst är det gott? -Ja.
-Eller hur? Vi kör på det här. -Men borde vi inte
-smaka det här med köttet också? -Varsågod.
Vi har inte tid, så använd fantasin.
Smakerna var godare med sojasåsen.
Nej, den är bättre. Så gör vi.
Okej, då använder vi de här kastrullerna
-och lägger i 600 gram i varje. -Gör det.
Jag gillade inte Chois stil.
Om han skulle göra en sås av det
kunde jag ha använt en mixer istället för att gå igenom ett helvete
för att mosa allt det där.
Var ska jag ställa den här?
-Jeonen är klar. -Var?
-Det behövs lite mer kryddor. -Mer?
-Det är lite smaklöst. -Bara lite.
Men det är utsökt.
Det blir perfekt med rätt kryddor.
Som du gjorde tidigare.
-Det är för mycket press. -Den första var utsökt.
Den var kraftfull.
Det var den verkligen.
-Bara lite mindre än så. -Ja.
-Ingen brådska. -Ingen brådska?
De förbereder fortfarande sin.
Vi får se hur det går.
Problemet är fläsket.
Det är det största problemet.
-Det mjuknar inte. -Precis.
-Vi måste fatta ett beslut. -Ja.
Vad ska vi göra?
-Är fläsket segt? -Vad är det?
Ja, det mjuknar inte.
Kolla om vi kan använda det här.
-Vi har 70 minuter kvar, va? -Ja.
-Då kan vi laga mat i 40 minuter. -Vi måste lägga upp det också.
30 minuter för uppläggning, 40 för tillagning.
-Hur lång tid har gått? -Kanske ta ut den…
Jag tror att den blir mjukare på 30 minuter,
men inte helt mjuk.
Alla blev oroliga för vi hade ont om tid.
-Det funkar inte. -Nej.
Vi måste göra nåt åt fläsket.
Vi behöver tryckkokaren.
Det finns bara två. Jag vet inte om det räcker.
Vi stänger locket och låter det vara.
-Bara det? -Det är enda sättet.
Allt får inte plats.
Det får plats om det bara är köttet.
-Inte mycket kött. -Bara köttet?
Vi följer hennes order.
Vi börjar med bara 50 bitar.
Släpp dem inte för hårt.
Det är inte så mjukt, så det går bra.
METOD 4 KOKA KÖTTET I TRYCKKOKAREN
Jag visste mycket väl att vår process inte var så smidig,
så jag var lite orolig.
Vi borde börja lägga upp.
Ska jag börja woka? Är det inte för tidigt?
Det är inte tidigt. Gör det.
-Uppfattat. -Tack.
TILLAGAR GRÖNSAKER TILL HONG SHAO ROU
Min salladslök.
Jung, du borde börja göra såsen med buljongen.
-Vi värmer jeonen. -Okej.
Vi kan värma jeonen.
Jag gör klart den på två försök.
Okej.
Det är gott. Vi kör på det.
Bra, köksmästaren!
Ni har 40 minuter kvar.
Vi borde kolla det här.
-Jag tror att det bränns vid. -Var?
Här inne.
Det luktar bränt.
Om det är bränt är det över.
Sänk lågan.
Vi tar den här…
Det är inte bränt.
Vi måste koka det i såsen,
så vi tar ut allt.
Den här är ännu bättre.
Det funkade.
Vi hade en bra strategi och metoderna vi använde var bra.
-Cho, kan du lägga upp en nu? -Nu?
Som ett smakprov.
Så här.
På sidan?
Det låter vettigt.
Det ser finare ut.
-Vi provar. -Okej.
Vänta, allihop.
Smaka på det här.
Få se nu.
-Få se nu. -Smaka så här så länge.
-Jag gillar det. -Det är jättegott.
-Är det? -Det är utsökt.
Trots våra konflikter var maten i sig god.
Potatismoset passade bra till rätten.
-Okej, kom igen. -Kom igen.
Vi tar ut fläsket en bit i taget.
Ta ut det,
häll på såsen, lägg det i ett rör, och alla tar en.
Ska jag lägga upp en var?
Ja.
De har börjat lägga upp.
-Ska jag göra så här? -I mitten.
I mitten?
-Ja, i mitten av tallriken. -Okej.
Han tog fram pincetten.
Det måste se prydligt ut,
så använd ätpinnar för att forma det,
-och garnera. -Ja.
Titta här. Räcker det?
-Mer aubergine? -Lite mer.
-Är det här bra? -Lite mer.
-Mer? -Lite mer.
Det är för mycket.
När vi började lägga upp
kändes det som om alla jobbade på samma restaurang.
Vi var ett lag som rörde oss i harmoni för att servera 100 personer.
Vi skyndar oss lite.
-Okej. -Okej.
De lägger också upp.
Okej.
Cho, påminn oss igen.
Vad ska vi göra?
Vi behöver en person till broccolin, en till rädisan, en till fläsket,
-och jag gör moset. -Cho,
peka bara ut vem som ska göra vad.
-Jag gör salladslöken. -Gör det du.
-Choi, du gör fläsket. -Uppfattat.
Du gör rädisan. Kom igen.
-Rädisa och fläsk. -Det stämmer.
Okej.
Rädisa i mitten.
Skynda på med fläsket.
Sen broccolin.
Broccoli, sen salladslök.
-Vi lägger väl upp alla 100? -Ja.
-Kan vi det? -Vi måste.
Kolla om nåt saknas.
Har vi tillräckligt med broccoli?
-Ja, vi har tillräckligt med broccoli. -Ja.
-Färdig med fläsket? -Ja, jag häller upp såsen.
Uppläggningen gick smidigt.
Vi fick lite problem, men vi klarade det.
Jag visste inte att dongpo-fläsk kunde se så gott ut.
Alla var lite irriterade i början,
men vi blev snälla med 30 minuter kvar.
Vi hade bara bra lagarbete när vi la upp.
Jag tar den här.
Jag kollar och tar ut den.
De bär redan ut sina rätter.
Lycka till!
Heja, svarta skedarna!
SVARTA SKEDARNA: 30 TALLRIKAR KLARA
De måste börja bära fram sina rätter.
Borde vi inte bära fram dem?
Fortsätt med de sista detaljerna, så tar jag dit dem.
-Kom igen nu. -Kom igen!
Jag bär dit dem.
Kom igen!
Oj, titta där.
Det är som en bankett.
SVARTA SKEDARNA: 59 VITA SKEDARNA: 1
Det är som en statsbankett.
Hällde vi på såsen?
-Jag gör det sen. -Där borta.
-Vi skyndar oss. -Ja.
100 är mycket.
SVARTA SKEDARNA: 83 VITA SKEDARNA: 66
Vi går.
De kommer precis i tid.
Kom igen!
Vi borde skynda oss.
Vi har bara sex minuter.
De har ont om tid.
De vita skedarna ser skakiga ut.
Här är det.
Bär fram dem. Skynda!
SVARTA SKEDARNA: 100 VITA SKEDARNA: 100
Alla tallrikar är väl där?
De gör det sista.
-Torka av den här, tack. -Okej.
Fem,
fyra,
tre,
två,
ett.
Köttkampen är över.
Bra jobbat!
Fantastiskt!
De måste vara utmattade.
-Bra jobbat. -Vår ledare.
-Sidorättskocken! -Bra jobbat.
Det ser fantastiskt ut.
Det ser ut som ett konstverk.
Ja, det gör det.
Båda rätterna ser utsökta ut.
Tror ni att det är bra?
Jag tror det.
Trots våra svårigheter visade sig vår rätt vara utmärkt.
Kockarna är fantastiska.
Vi kan vinna det här.
Jag ville smaka det andra lagets rätt.
Jag brukar laga fräscha och skarpa rätter,
så deras var mer min stil.
Jag var säker på våra smaker.
LAG TRIPPELSTJÄRNAN: KÖTTWRAP MED PEPPARBIFF OCH RÄDISSALLAD
Vi gjorde jeon med ryggbiff.
Vi wokade zucchini, röd paprika och svamp på kinesiskt vis,
toppade med rädissallad,
och hällde på sichuan-naengchae-sås för att göra det saftigt.
-Tror du att vi vinner? -Va?
Jag tror det.
Jag känner smaken av både koreansk och kinesisk mat.
Kryddningen är perfekt.
De gjorde det de tänkte göra.
-De smakar allvarsamt. -Verkligen.
Det är konstigt.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Jag såg några nicka efter att ha smakat på vår rätt, men…
Vår rätt är hong shao rou med sojasåsbas.
Vi la potatismos i botten,
sen rädisor som vi bräserade i sojasås,
sen det bräserade fläsket.
Vi la i broccolin som vi wokade på samma sätt
och toppade med friterad salladslök.
Jag var nyfiken på vad vita skedarna skulle göra.
Jag njuter av varje tugga.
Jag hoppas att de skrapar upp vår rätt.
Ja, vår rätt.
-Det var värt väntan. -Ja.
Båda lagen var duktiga.
Det kan bli jämnt.
Det tror jag också.
-Det beror på deras smak. -Ja.
Om de gillar kinesisk eller västerländsk mat.
Ja, det beror på.
Provsmakningen är klar.
Nu är det dags att börja rösta
i omgången Köttrummet i den här lagkampen.
Jag är så nyfiken.
Laget som får flest röster vinner
och alla dess medlemmar överlever.
Det vore toppen om de vita vann båda omgångarna.
Jag vill att alla röstar på de svarta.
Röstningen är klar.
Det lag som överlever köttkampen är…
Är det på riktigt?
Undertexter: Louise Arnesson