‏זה הזמן לחשוף את חדר המרכיבים
‏של קרב קבוצות הכפות השחורות והלבנות.
‏בחיי, זה מטורף.
‏- פירות ים, בשר -
‏יש שם אטליז.
‏זה שוק דגים שלם.
‏זה מטורף.
‏תראו את זה. ‏-מדהים.
‏זה פירות ים נגד בשר.
‏אלוהים. ‏-יש לי צמרמורת.
‏יש לי עור ברווז.
‏חדר הבשר
‏מלא בבשר בקר וחזיר קוריאנים ‏באיכות הגבוהה ביותר,
‏ואפשר למצוא שם כל מיני נתחים.
‏זו פרה שלמה. ‏-כן.
‏נצטרך לפרק את זה לנתחים.
‏נצטרך לחתוך אותם בעצמנו?
‏כן, אם נקבל את החדר הזה.
‏חשבתי, "מתי הייתה הפעם האחרונה ‏שחתכתי בשר בעצמי?"
‏אני בדרך כלל מבקשת מהעובדים שלי ‏לעשות את זה בשבילי.
‏ובחדר פירות הים
‏יש יותר מ־100 סוגי דגים עונתיים ‏וסוגי פירות ים שונים.
‏יש אינטיאס וסרגוס. ‏-כן, אינטיאס.
‏צדפות, מולים…
‏אני רואה גם תמנונים.
‏ואו, זה ממש טרי.
‏זה חי.
‏נצטרך להרוג אותם.
‏הדגים האלה שוחים להם,
‏אז אצטרך להרוג אותם לפני שאבשל אותם.
‏מעולם לא דמיינתי שיהיו דגים חיים.
‏אנא בחרו את המרכיב שתרצו להתחרות עימו
‏וצרו שתי קבוצות לכל מעמד כפות,
‏קבוצת חדר הבשר וקבוצת חדר פירות הים.
‏צריך לחלק את הקבוצות היטב.
‏כל מי שרוצה להכין בשר ‏צריך להיות בקבוצת הבשר,
‏ואם אתם רוצים לבשל פירות ים, ‏אז תעשו את זה.
‏מישהו טוב בבשר?
‏בשר.
‏אף אחד? ‏-אני מעדיפה בשר על פני פירות ים.
‏אלך על בשר.
‏אני רוצה פירות ים.
‏אבחר פירות ים. ‏-הם מטבח יפני,
‏אז הם צריכים להכין פירות ים.
‏בשר כאן. ‏-בשר בשבילי.
‏בשר כאן. ‏-בשר.
‏פירות ים? ‏-פירות ים.
‏בהחלט בשר בשבילי.
‏אין לנו מספיק לבשר. ‏-רגע, אבל…
‏כולם מעדיפים פירות ים?
‏אני פשוט רגיל לזה יותר.
‏שלושתכן מבשלות בשר?
‏כן. ‏-זה קשה.
‏בחרתי בשר.
‏אז שלושתכן בשר.
‏שפית, בואי הנה.
‏נהיה ארבע הנשים. ‏-כן, זה טוב.
‏אני צריכה להכין פירות ים.
‏אתה טוב גם בבשר, לא?
‏אתה רוצה פירות ים או בשר? ‏-פירות ים.
‏פירות ים, בסדר. ‏-הבנתי.
‏בסדר. ‏-הוא בטוח בזה.
‏בשר שם, פירות ים כאן. ‏-כן, פירות ים כאן.
‏קבוצת פירות הים, בואו לכאן.
‏אני אלך לכאן. ‏-באמת?
‏התעסקתי עם פירות ים בעבר.
‏אבל לכולכם יש סגנונות דומים מדי.
‏עדיף שלא תהיה חפיפה.
‏כולכם אוכל איטלקי. ‏-כולם מטבח מערבי.
‏אנחנו חייבים לנצח בזה. ‏-נכון.
‏אנחנו צריכים לאזן את זה. ‏-כן, צריך איזון.
‏מישהו מהמטבח הסיני, ‏היפני או הקוריאני צריך להצטרף.
‏אז שאכין פירות ים?
‏כן, זה יהפוך את זה לחמישה ושישה. ‏-שאעבור?
‏לא עברתי בגלל המרכיב אלא בגלל המבנה.
‏חשבתי שבקבוצה המלאה בשפים מהמטבח הסיני…
‏- שף ספרי קומיקס, ‏שף שבנה את עצמו, אלת המטבח הסיני -
‏לא תהיה עבודת צוות יעילה ‏כי הדעות שלנו עלולות להתנגש.
‏בואו נלך על איטלקי, ‏אבל אתן לזה נגיעה סינית.
‏נכון, כמו סיני־איטלקי.
‏נשמע טוב.
‏אנחנו צריכים לאזן את המספרים.
‏אתה מבשל בשר?
‏יש שם יותר מדי, אז אבוא לכאן.
‏אז אתם בקבוצת הבשר.
‏תגידו לי אם אתם צריכים עזרה.
‏בסדר, תצטרף אלינו בבקשה.
‏טוב, בסדר.
‏חמשתכם מבשלים בשר,
‏ואנחנו נכין פירות ים. ‏-בסדר.
‏זה קרב קבוצתי,
‏אז אי אפשר להכין מנה פשוטה.
‏היא צריכה להיות מפוארת מאוד. ‏-נכון.
‏לא רק מנה פשוטה אחת. ‏-אז לא כדאי לחלק
‏את השפים של המטבח הסיני בין הקבוצות?
‏לערבב את המטבחים. ‏-נראה לך?
‏אני לא מפסיקה לחשוב ‏-שצריך לערבב?
‏שעדיף לערבב.
‏אם כך, עליי לומר לכם שפירות ים הם
‏תשעים וחמישה אחוזים מהתפריט במסעדה שלי.
‏אז יש לי טכניקות מוגבלות לבשר, ‏כמו פחם וכדומה.
‏אני פשוט לא רוצה לבשל בשר.
‏הבנתי.
‏יהיו לנו רעיונות טובים יותר ‏אם כולנו נלך על האפשרות
‏שנוח לנו איתה.
‏אני בדרך כלל לא מבשל בשר,
‏אז יהיה לי פחות מה לומר על זה ‏וסיכוי גבוה יותר לעשות טעויות.
‏הבנתי.
‏למען האמת, לא אהבתי את זה.
‏חשבתי שעדיף שיהיה לקבוצות שלנו ‏מגוון של מטבחים
‏כדי שיהיה לנו מגוון רחב של רעיונות ‏אפילו למנה אחת,
‏ולהגיש את המנה הזאת כמעט כמו ארוחה.
‏כולנו באותה קבוצה,
‏אז רציתי שנחלק את התפקידים שלנו ‏ביעילות רבה יותר.
‏אבל הם פשוט אמרו, ‏"אני מעדיף את זה על פני בשר",
‏ופשוט פרשו.
‏לא יכולתי לעשות דבר.
‏פשוט נתפצל ככה.
‏בסדר. ‏-ואז זה חמשתכם וששתנו.
‏כל העניין בקרבות קבוצתיים ‏הוא לא להילחם זה בזה
‏וללכת בעקבות המנהיג. ‏-נכון.
‏כל מה שצריך לעשות זה לציית לפקודות. ‏-בדיוק.
‏נלך בעקבות המנהיג שלנו.
‏אנחנו עוד לא יודעים מה נבשל. ‏-נכון.
‏אנחנו עוד לא יודעים מה הנושא.
‏בואו נעשה קריאת עידוד ביחד לפני שנתחיל.
‏אולי זאת הפעם האחרונה שכל ה־11 פה.
‏בואו הנה. ‏-הפעם האחרונה?
‏כלומר, קבוצה אחת תפסיד. ‏-מה את רומזת?
‏נהיה ביחד. ‏-קדימה.
‏אחת, שתיים, שלוש. ‏-ידיים למעלה.
‏קדימה! ‏-קדימה!
‏בואו נעשה את זה גם אנחנו. ‏-כן, תתאספו.
‏בואו נעשה מערך.
‏"קדימה" זה קצת משעמם, אז…
‏בסדר. אחת, שתיים, שלוש!
‏תביסו אותם!
‏הם מחקים אותנו, החקיינים האלה.
‏היי, שפי הכפות הלבנות.
‏נביס אתכם עד הסוף.
‏לשפי הכפות השחורות, ‏אני מצטער שזה היום האחרון שלכם.
‏- חדר הבשר -
‏- קבוצת כוכב משולש נגד קבוצת צ'ו און־ג'ו -
‏- חדר פירות ים -
‏- קבוצת שף ספארק נגד קבוצת צ'וי היון־סוק -
‏סבב חדר המרכיבים הזה ‏של קרב קבוצות הכפות השחורות והלבנות
‏ייערך בתהליך שיפוט מיוחד.
‏אלוהים אדירים.
‏מה זה הפעם?
‏כעת נחשוף את תהליך השיפוט
‏של קרב הקבוצות הזה. ‏-מה זה יהיה?
‏מה זה?
‏מה?
‏זה כל כך מפחיד.
‏מה?
‏הם אנשים אמיתיים?
‏מי שיטעמו את המנות שלכם בסבב הזה
‏יהיו 100 השופטים המסתוריים האלה.
‏מאה אנשים? ‏-זה מטורף.
‏זה היה מפחיד.
‏כולם היו לבושים בשחור, עם מסכות לבנות,
‏ופשוט בהו בנו.
‏זה עורר בי משהו לא נעים.
‏הם אפילו לא עשו פרצופים.
‏יש 200 עיניים שצופות בך.
‏זה מפחיד.
‏הם באמת שופטים מסתוריים.
‏המשימה שלכם היא להכין 100 מנות ‏ש־100 השופטים האלה יטעמו
‏במגבלת זמן של 200 דקות.
‏אנחנו צריכים להכין 100 מנות. ‏-כל כך הרבה?
‏מה שזה לא יהיה, זה חייב להיות ל־100. ‏-ל־100 אנשים?
‏אנחנו מכינים 100 מנות. ‏-ל־100 אנשים.
‏זו לא יכולה להיות ארוחה. ‏-נכון.
‏זה קטע רציני.
‏מאה מנות? ‏-בשלוש שעות ועשרים דקות.
‏כשהסתכלתי על הקבוצה שלנו,
‏נעשיתי מודאג שאין הרבה מאיתנו
‏עם ניסיון בהכנת כמויות גדולות כל כך.
‏מאה מנות. ‏-אנחנו סומכים עלייך.
‏- מאסטרית ארוחות בית ספר -
‏אתם יכולים להשתמש ‏רק במרכיבים מהמטבח הראשי,
‏וכל מנה שלא תושלם בזמן הנתון
‏לא תיכלל בטעימות.
‏אנחנו צריכים להכין מספיק ל־100 מנות. ‏פחות מזה יהיה אסון.
‏אנחנו צריכים להכין 110 מנות
‏כדי שלא נפסיד קולות.
‏ברגע שהמנות יושלמו, השופטים יטעמו ויצביעו.
‏הקבוצה שתקבל יותר קולות תנצח
‏וכל חבריה ישרדו.
‏זה ביחד באש ובמים.
‏זה חייב להיות טעים לכולם.
‏הם צריכים לדעת שזה טעים בביס אחד בלבד.
‏זה חייב להיות טעים. ‏-נכון.
‏זה חייב להיות טעים בביס אחד בלבד.
‏בואו ננצח. ‏-כן.
‏אנחנו יכולים לנצח בקלות. ‏-גם אני חושבת.
‏בואו נחסל את כולם.
‏בנוסף, בסבב הזה,
‏השופטים פאיק ג'ונג־וון ואן סונג־ג'ה…
‏לא יטעמו? ‏-הם לא שופטים?
‏הם לא באים? ‏-אולי?
‏…ישבו כאן עם השופטים המסתוריים.
‏הם יצפו בתהליכי הבישול שלכם
‏לפני שיטעמו וישפטו את המנות שלכם. ‏-לא שמתי לב אליהם בכלל.
‏הם משתלבים היטב. ‏-זה השף אן?
‏כן, הוא שם. ‏-הם שם.
‏גם מר פאיק שם. איזו הפתעה.
‏זו ממש הפתעה. ‏-לא ציפיתי לזה.
‏אלוהים.
‏זה הפתיע אותי.
‏מה שהכי חשוב
‏זה של־100 המנות יהיה טעם עקבי.
‏עבודת צוות היא המפתח כאן.
‏אתם תבשלו מנות איכותיות בזמן הקצוב
‏עם שפים שמעולם לא עבדתם איתם.
‏אני אעודד את כולכם.
‏הם יצפו בתהליך כולו.
‏יש לנו כאן מבחר של שפים ייחודיים מאוד.
‏מה אם נתנגש?
‏אוי לא, לא כדאי לערבב את זה.
‏למה לא הוצאת הכול?
‏סיימנו לבדוק. אנחנו צריכים לצלחת.
‏היה צריך לטעום את זה קודם.
‏זה קשוח.
‏הלך עלינו.
‏אנחנו צריכים למהר. זה הכול?
‏זה כבר מוכן.
‏היי, בחייך. ‏-הם לקחו הכול.
‏שף ספארק, חכה.
‏לעזאזל, הלך עלינו.
‏הקבוצות שבחרו בחדר הבשר,
‏קבוצת צ'ו און־ג'ו של הכפות הלבנות
‏וקבוצת כוכב משולש של הכפות השחורות, ‏יתחילו כעת בקרב הקבוצות שלהן.
‏קבוצת הכפות הלבנות נראית מפחידה.
‏נכון. ‏-הם נראים בלתי מנוצחים.
‏היו להם את כל השפים ‏שנחשבו בעיניי למוכשרים ביותר
‏בכפות הלבנות.
‏הם גם מנוסים מאוד ומפורסמים.
‏מי צריך להיות השף הראשי?
‏את.
‏את יודעת להוביל עם צילחות.
‏- צ'ו און־ג'ו ‏שפית ראשית -
‏את צריכה להיות אחראית על הסגנון שלנו.
‏השפית הראשית של הקבוצה השנייה ‏היא השפית צ'ו און־ג'ו.
‏היא זכתה ‏בשלוש תחרויות הבישול המובילות בעולם,
‏והיא עובדת בסביבה ‏שבה היא מתמודדת עם הרבה אנשים.
‏כל השפים בקבוצה השנייה כל כך מפורסמים.
‏יש את השפית סונקיאנג לונגסט
‏וגם את השף צ'וי קאנג־רוק.
‏יש את השף הואנג ג'ין־סון, ‏שניצח אותי בסבב האחרון.
‏ויש את השפית המוכשרת ג'ונג ג'י־סון.
‏זה הרכב של כוכבים.
‏האם נוכל לנצח?
‏הקבוצה הזאת מלאה במטבח סיני.
‏יש להם את ג'י־סון וג'ין־סון.
‏אפילו השמות שלהם דומים.
‏הקבוצה השנייה בחרה מנהיג די צעיר,
‏אז ידעתי שנוכל להכין ‏מנות טובות יותר בקלות רבה יותר.
‏מנהיג צעיר כזה יושפע בקלות.
‏השף הראשי שלנו יהיה כוכב משולש.
‏- כוכב משולש ‏שף ראשי -
‏בסדר. ‏-יופי.
‏אני חושב שיהיה טוב בשבילי להנהיג
‏מאחר שאתם שפים של מטבחים קוריאני וסיני
‏ולי יש מומחיות אחרת.
‏אני יכול לתווך ביניכם. ‏-כן.
‏נכון, אני יודעת שתצליח. ‏אתה כל כך רגוע ושולט בעצמך.
‏הייתי שף המטבח המערבי היחיד.
‏היו שני שפים של המטבח הסיני
‏ושלושה שפים של המטבח הקוריאני.
‏אני חושב שיש לנו איזון טוב בקבוצה.
‏אני חושבת שיהיה לנו סיכוי טוב ‏אם נעבוד טוב ביחד.
‏ברגע שנבחרתי כמנהיג, ‏החלטתי לשחרר את השאיפות שלי
‏ולהתמקד בחוזקות של חברי הקבוצה שלי
‏כדי שנוכל למזג ביעילות את שלושת המטבחים.
‏אני לא רוצה שיהיו לנו חרטות.
‏קרב הקבוצות של הכפות השחורות והלבנות,
‏סבב חדר הבשר מתחיל עכשיו.
‏- קרב חדר הבשר מתחיל -
‏בואו נתכנן אסטרטגיה. ‏-בסדר, קדימה.
‏מהר. ‏-בסדר.
‏אנחנו הולכים על בשר חזיר דונגפו?
‏בסגנון דונגפו?
‏לא אמרנו "הונג שאו רו"?
‏שני אלה די דומים.
‏שנכין "הונג שאו רו"? ‏-מה זה בדיוק?
‏זה בשר בטן חזיר צלוי ברוטב, ‏בדיוק כמו בשר חזיר דונגפו.
‏בשר בטן חזיר צלוי ברוטב? ‏-חותכים הכול
‏וצולים הכול ביחד ברוטב.
‏- 10 דקות קודם לכן -
‏אנחנו לא צריכים להמציא מנה חדשה.
‏בואו פשוט נכין משהו לא מסוכן מדי.
‏עדיף לבשל במהירות אוכל מוכר
‏ל־100 אנשים באיכות טובה.
‏תנו לי להציע רעיון.
‏לצלות ברוטב גושים ענקיים ‏של בשר בטן חזיר כדי להכין 100 מנות.
‏אנחנו צריכים תוכנית מובנית כזאת.
‏אז מה דעתכם על זה?
‏הבסיס שלנו יכול להיות "הונג שאו רו"
‏וניתן לזה כמה טוויסטים. ‏-יש לנו שלוש שעות וחצי.
‏זה מספיק זמן כדי להכין בשר חזיר דונגפו. ‏-בדיוק.
‏חשבנו שיהיה הכי טוב לצלות ברוטב את הבשר
‏כדי להכין 100 מנות באיכות זהה.
‏במטבח היפני, ‏כשאנחנו מכינים בשר חזיר דונגפו,
‏אנחנו צולים ברוטב את הבשר כדי לרכך אותו,
‏ואז מכינים מילוי תפוחי אדמה רך.
‏כמו מחית. ‏-כן.
‏אם מכסים את זה בזה,
‏זה שומר על החום ונותן לזה טעם חדש.
‏אז אנחנו מכינים "הונג שאו רו".
‏נגיד שזו הצלחת. ‏-עם מחית תפוחי אדמה.
‏אז אנחנו שמים את בשר החזיר כאן
‏ומכסים אותו במחית. ‏-כן.
‏מכסים, נכון? ‏-אבל לא יהיה לנו מספיק.
‏לא? ‏-שימי את זה מתחת לבשר.
‏אין מספיק תפוחי אדמה. ‏-אז מתחת לבשר?
‏כאילו הבשר תלוי. ‏-אז ככה,
‏מחית תפוחי האדמה כאן, ‏בשר חזיר הדונגפו כאן,
‏ובצל ירוק מטוגן בשמן עמוק למעלה.
‏בצל ירוק ועוד קישוטים שם.
‏אין לנו מספיק קישוטים. מה עם עוד אחד?
‏אפשר לחתוך כמה צנונים
‏ולצלות אותם עם בשר החזיר.
‏זה טוב, או שנוכל לצרוב אותם. ‏-זה יהיה נחמד.
‏אפשר לקצוץ את הצנונים.
‏קישוט ירקות? ‏-כן, פשוט להניח את זה.
‏קישוט ירקות.
‏פשוט תשרבטי את זה ובואו נתחיל. ‏-אלך להביא את הבשר.
‏אנחנו צריכים להוסיף משהו כבוש כאן.
‏בטח, בשביל החומציות.
‏צריך משהו פיקנטי. ‏-באמת?
‏אני לא מסכים.
‏שאתחיל? ‏-כן.
‏אז אני…
‏שנכין מנה שעושה שימוש בכל זה?
‏כן, בכול.
‏אני חושב שנוכל להכין נאנגצ'ה, כמו מנת סלט.
‏איזה מין נאנגצ'ה?
‏זה מה שאנחנו צריכים לתכנן.
‏מה דעתכם על זה?
‏ג'און בקר בסגנון קוריאני ‏עטוף בנאנגצ'ה בסגנון סיני.
‏משהו כזה. ‏-זה נשמע נחמד.
‏תחשבו על זה כעל הצלחת.
‏קודם כול, בואו ניקח כמה עצמות. ‏-המנה.
‏נשתמש בצלעות או משהו לציר,
‏ואז נמזוג את הרוטב ונניח את ג'און הבקר
‏וקצת מוקפצים, כמו חצילים מוקפצים
‏בסגנון סיני.
‏ובואו נוסיף עליהם סלט מלפפונים ובצל ירוק,
‏כדי שיוכלו לאכול את זה בקלות כמו עטיפה.
‏אז זו כף אחת. ‏-כן, אבל כף גדולה.
‏הצעתי ללכת על רעיון בטוח וטעים ‏של הכנת עטיפת בשר,
‏וכולם תרמו עוד רעיונות להשלמת המנה שלנו.
‏בואו נלך על המנה הזאת.
‏כדאי שנתקדם עם ג'און הבקר.
‏איזה נתח? ‏-בואו נראה.
‏הבשר. ‏-נתח סינטה יהיה הכי טוב.
‏בטח. ‏-בסדר, ניקח סינטה.
‏זה הוחלט.
‏בואו נעשה את זה. ‏-כוכב משולש יחתוך את הנתח.
‏קדימה!
‏קטן עליכם.
‏אבל זה… ‏-מלפפונים חמוצים הם לא יותר
‏מירקות חמוצים. ‏-אפשר פשוט…
‏מה זה היה?
‏אפשר פשוט לשים אותם במיץ לימון או ליים.
‏אז אולי נשתמש בחומר האדום הזה? ‏איך קוראים לו?
‏כבר החלטנו על הכול.
‏הם התווכחו המון זמן על המנה עצמה
‏ועכשיו הם מתווכחים על הקישוט.
‏אי אפשר לחזור לזה אחר כך?
‏תבשלו את הבשר קודם.
‏לא לוקח הרבה זמן להכין קישוטים.
‏השפית צ'ו, זה מה שאני חושב. ‏-כן?
‏אני אומר שנתמקד בבשר. ‏-בבשר?
‏אני מסכים. ‏-לא צריך תוספות.
‏פשוט להתמקד בדבר העיקרי. ‏-נכון.
‏טוב, בואו נחלק את התפקידים.
‏בואו נגיש את זה קודם, ו… ‏-אביא את הבשר.
‏אכין את מחית תפוחי האדמה.
‏טוב, בסדר.
‏הם בטח סיימו עם האסטרטגיה.
‏בואו נארגן את זה. ‏-השפית צ'ו.
‏מה לעשות, השפית צ'ו? ‏-אז אנחנו…
‏הוא מביא את הבשר. ‏-אנחנו צריכים ירקות.
‏רגע. בואו נשתמש בזה. ‏-בסדר.
‏העמדה הזאת בשביל הבשר?
‏לא.
‏בואו נביא את המרכיבים קודם.
‏כן. ‏-אפשר לקלף את תפוחי האדמה כאן?
‏זה כל כך כבד.
‏למה זה כל כך כבד?
‏איפה הסכין? ‏-בחרתם בבשר חזיר?
‏כן.
‏אתם משתמשים במשהו יקר?
‏כן, בבקר. ‏-פילה?
‏לא, סינטה.
‏בשר חזיר יהיה טעים יותר ‏כי יש לו טעם עשיר יותר.
‏אני חושב שהרבה קוריאנים ‏מעדיפים בשר חזיר על פני בקר.
‏- קבוצת הכפות הלבנות: ‏בשר חזיר -
‏חששתי שהמרכיבים שלנו יחפפו.
‏אני אישית חושב שבשר חזיר טעים יותר מבקר,
‏אז אני חושב שזה הסתדר טוב ‏ושזו תהיה תחרות כיפית.
‏אני אישית לא רציתי להשתמש בבשר בטן חזיר ‏כי הטעם משתנה לפי הנתח,
‏אז חשבתי שיהיה מסוכן מדי להשתמש בזה.
‏לכן בחרנו בבקר.
‏- קבוצת הכפות השחורות: ‏בקר -
‏אני לא יכול להרים את זה.
‏זה כל כך כבד.
‏זה כבד מדי. ‏-שמישהו יעזור!
‏תעזרו לו. איפה הם?
‏מישהו יכול לעזור? זה כבד מדי.
‏מה? ‏-הבשר. זה כל כך כבד.
‏למזלנו, הקבוצה השנייה משתמשת בבשר חזיר.
‏זה כל כך כבד.
‏ברצינות.
‏איפה לשים את הבשר? כאן?
‏רק רגע. ‏-איפה?
‏זה כל כך כבד.
‏הכול טוב? ‏-כן.
‏- תוכנית להשתמש בסינטה -
‏בסדר.
‏עבדת פעם עם סינטה?
‏כן. ‏-הבנתי.
‏זה בקר קוריאני משובח. ‏-נכון.
‏הוא ברמה גבוהה.
‏כן, נראה לי.
‏- בשר בטן חזיר -
‏צריך לבשל את בשר החזיר קודם.
‏בואו נעשה את זה קודם וניפטר מהדם.
‏אולי נרתיח אותו ואז נטגן אותו?
‏בואו נשתמש בגושים גדולים ונשרוף אותם קודם. ‏-קודם…
‏צריך מבער. ‏-יש מבער?
‏רגע, בואו נמיין את המרכיבים קודם.
‏שנקלף את תפוחי האדמה ונבשל אותם בתנור?
‏אני עומדת לקלף אותם עכשיו.
‏אצטרך להשתמש בסכין.
‏צריך להיות קולפן. ‏-זהירות.
‏מה את צריכה? ‏-זה כאן?
‏זה הדבר?
‏זה בסדר, אני מסתדרת.
‏נשתמש בתחנה הזאת?
‏זאת בשביל הבשר. ‏-אנחנו צריכים להשתמש בזאת ובזאת.
‏צריך להרתיח את הבשר. ‏-כן, צריך לעשות את זה.
‏אבל נוכל לברר את העניינים קודם?
‏אנחנו צריכים לעבוד ביחד. ‏-לברר מה?
‏את מה שכל אחד מאיתנו עושה.
‏אני אחראי על הבשר.
‏אני יודעת. ‏-בסדר.
‏אז מה את צריכה?
‏לא היו לנו תפקידים ברורים.
‏בלי שום דיון מקדים, ‏אחד פשוט הלך והביא את הבשר
‏והשנייה התחילה לקלף את תפוחי האדמה.
‏זה ייקח נצח.
‏חשבתי, "למה השפית הראשית לא אומרת כלום?"
‏הגדלים צריכים להיות שווים.
‏כן, יופי.
‏הגברות בהחלט מיומנות.
‏עושים שימוש בכל כך הרבה מרכיבים.
‏הוא מכין רוטב.
‏הוא מתכונן לגרד את האגסים.
‏שלושת השפים של המטבח הקוריאני.
‏אני אוהב את מה שאני רואה.
‏שני שפים של המטבח הסיני, ‏שלושה שפים של המטבח הקוריאני,
‏והקצב.
‏זו תערובת טובה של התמחויות.
‏ניסיתי לחלק את התפקידים ‏בכך שנתתי להם הוראות ספציפיות.
‏שף, אתה תכין את ג'און הבקר?
‏מיניתי את שף התוספות לאחראי על ג'און הבקר.
‏שפים, תנו לי לטעום את זה ברגע שתסיימו.
‏בסדר.
‏מיניתי את שף ספרי קומיקס ושף שבנה את עצמו
‏לאחראים על הנאנגצ'ה שיהיה על ג'און הבקר,
‏כדי שיהיה טעם סיני חזק ‏שימצא חן בעיני השופטים.
‏דודה אומקסה ומאסטרית ארוחות בית ספר ‏רגילות להגיש כמויות גדולות
‏והן זריזות בחיתוך מרכיבים,
‏אז הן היו אחראיות על זה.
‏כשביקשתי מהן לקחת משימות מסוימות,
‏הן מיהרו למלא את התפקידים שלהן.
‏בואו נטעם את זה תוך 150 דקות. ‏-בסדר.
‏מנה אחת ב־150 דקות? ‏-כן.
‏רגע. ‏-לקלף את זה?
‏אנחנו… ‏-בואו נסדר את זה.
‏כדאי שנעשה את זה. ‏-בטח.
‏קדימה. ‏-בואו נדבר על התפקידים שלנו.
‏שני אנשים צריכים להיות אחראים ‏על חיתוך הבשר,
‏וגם אני אעשה את זה.
‏אני אחתוך אותו איתך.
‏ואז אנחנו צריכים מישהו שיכין את הרוטב. ‏-בסדר.
‏שיתבשל עם הבשר. ‏-שאני אכין אותו?
‏אתה יכול. ‏-בסדר.
‏אני פשוט אמשיך עם זה. ‏-בסדר.
‏תבשלי את תפוחי האדמה ותמעכי אותם.
‏בסדר.
‏ואיך אנחנו מבשלים את הבשר?
‏חותכים אותו, שורפים את העור ואז מרתיחים. ‏-נכון.
‏אבל צריך להרתיח אותו קודם כדי שיהיה רך.
‏כן, להרתיח קודם. ‏-ואז תעבירו אותו,
‏ונצלה אותו ברוטב.
‏צריך להרתיח אותו רק פעם אחת.
‏נכון. ‏-אז כדאי שנתחיל לחמם מים.
‏אני אעשה את זה במקביל. ‏-בסדר.
‏אחמם את המים. ‏-תשתמשי בסיר הגדול.
‏בסדר.
‏כוכב משולש הוא ממש מדהים.
‏הוא שומר על הקצב שלו.
‏תראו כמה מסודרת העמדה שלו.
‏אני צריכה כיריים.
‏אפשר להשתמש באלה? ‏-כן.
‏- תפוחי אדמה -
‏עוד קצת.
‏מה את שמה במחית?
‏חמאה ושמנת.
‏רק זה? שום דבר אחר?
‏כן.
‏באמת? ‏-כדי שהיא תהיה פשוטה.
‏כל המנה בסגנון סיני, ‏-כי…
‏אז תפוחי האדמה צריכים להתאים לזה.
‏בסגנון סיני? ‏-כן.
‏יש לך רעיונות?
‏למה? ‏-להכנת תפוחי האדמה בסגנון סיני?
‏השפית ג'ונג אמרה שצריך להוסיף רוטב דונגפו.
‏באמת? ‏-לא.
‏לא אמרתי. ‏-אבל העניין הוא
‏שהם אוכלים אותם יחד בכל מקרה.
‏אולי עדיף להוסיף את הרוטב כדי שיתאים לבשר.
‏רק עם החמאה… ‏-לא,
‏כי אני לא בטוחה שזה הסגנון של השף צ'וי.
‏מה? תפוחי האדמה? ‏-כן.
‏פשוט תרתיחי אותם עד שיתרככו ‏ותשתמשי במסננת כדי לרסק אותם.
‏תעשי את זה. ‏-אתה תוסיף את הרוטב?
‏כן. ‏-באמת?
‏אתה בטוח שזה בסדר שהכול יהיה באותו טעם
‏כשהמרקמים כבר זהים?
‏תהיה בזה חמאה, אז זה בסדר.
‏פשוט נטעם את זה. ‏-אני לא בטוחה לגבי זה.
‏את צריכה למעוך את תפוחי האדמה בינתיים.
‏כמובן, אעשה זאת.
‏תרתיחי עד שיתרככו, ואז תמעכי. ‏-אני לא בטוחה לגבי הרוטב.
‏אני לא חושבת שכדאי להוסיף אותו.
‏בואי נטעם את זה קודם.
‏אין החלטות סופיות עדיין.
‏החלטנו מה לעשות, אבל זה לא היה חקוק באבן.
‏אז היו הרבה פעמים שהשפים
‏פשוט אמרו זה לזה מה לעשות.
‏למה הם שורפים את זה? זה בסגנון סיני?
‏למה הוא שורף את העור?
‏אז אתה שורף כדי להיפטר מהשיער?
‏בדרך כלל, כשאנחנו מכינים בשר חזיר דונגפו,
‏מרתיחים אותו ומטגנים פעם אחת בשמן עמוק. ‏-כן.
‏לא היה צריך לעשות את זה ‏אילו טיגנו אותו בשמן.
‏אנחנו צריכים לשים את בשר החזיר ‏-כן?
‏בפנים קודם ולהרתיח אותו עד שיתרכך.
‏נכון? ‏-כן.
‏חזק יותר.
‏זה בסדר.
‏זה יישפך.
‏אנחנו לא משתמשים בסיר לחץ, נכון?
‏זה אמור לעבוד. ‏-גם לי נראה ככה.
‏אפשר להרתיח את זה כאן. ‏-הווק הזה לא גדול מספיק.
‏נשתמש בזה.
‏למה לא הרתחת את זה?
‏זה לחלק האחרון. ‏-מה?
‏אל תצלו אותו עדיין ברוטב. ‏-בסדר.
‏הוא נכנס לרוטב כשהוא רך.
‏הסגנונות שלנו שונים. ‏-כן.
‏אנחנו מרתיחים ולא צולים ברוטב?
‏זה יהיה מלוח מדי ‏אם נתחיל לצלות את זה ברוטב עכשיו,
‏אז צריך קודם להרתיח את הבשר עד שהוא יתרכך.
‏אבל זה ייקח הרבה זמן.
‏כן, אז אם זה לא יעבוד… ‏-רק רגע.
‏אז זה… ‏-מה זה?
‏היינו אמורים להרתיח קודם ‏את בשר החזיר כדי לרכך אותו,
‏אבל הבנו שהוא לא יתבשל בזמן.
‏רגע, בואו פשוט נוציא את אלה ‏ונטגן אותם בשמן עמוק.
‏טיגון הוא הדרך.
‏אז סתם בזבזתי את זמני.
‏הוא אומר שצריך להרתיח את בשר החזיר קודם, ‏ואז לצלות אותו ברוטב.
‏אבל זה לא יעבוד. ‏-אין לנו מספיק זמן,
‏בסדר. ‏-אז אוציא אותו,
‏אתן לו להתקרר, אחתוך אותו ואטגן בשמן עמוק.
‏אז מה עם הרוטב?
‏נכניס את בשר החזיר המטוגן ‏לרוטב ונצלה אותו.
‏הוא לא יקבל את הטעם.
‏קודם תטגני אותו בשמן עמוק? ‏-כן.
‏כבר יש מריבות? ‏-כן.
‏מה קרה?
‏קודם תטגני אותו בשמן עמוק? ‏-כן.
‏את יכולה לעשות את זה?
‏ככה אנחנו מכינים בשר חזיר דונגפו. ‏-באמת?
‏קודם מטגנים את הבשר בשמן עמוק, ‏ואז מרתיחים או צולים אותו.
‏אבל… ‏-את דואגת שהוא לא יתבשל?
‏שהוא לא יהיה רך. ‏-הבנתי.
‏אז אנחנו מטגנים אותו בשמן עמוק ‏בלי לצפות אותו ברוטב?
‏לזה הכוונה, השפית ג'ונג?
‏בואו נקבל החלטה.
‏איך נעשה את זה? ‏-בואו נעשה את זה.
‏נצפה אותו ברוטב סויה כהה,
‏ואז נטגן בשמן עמוק וניתן לך אותו.
‏נטגן אותו כאן. ‏-כן, ברוטב.
‏פשוט נצפה אותו ברוטב סויה כהה ונטגן אותו.
‏אז איפה לשפוך את השמן?
‏שם, במכשיר הטיגון.
‏זה? ‏-כן.
‏נצטרך 20 ליטר. ‏-זה לא יתחמם מספיק.
‏זה לא. ‏-תוציא את זה ותטגן כאן.
‏תוציא את הבשר.
‏- מבער -
‏בסדר. ‏-זה מהיר יותר.
‏אבל זה לא מתחמם מספיק.
‏אנחנו צריכים 20 ליטר שמן בשביל זה.
‏אז תשתמש ב־20 ליטר. ‏-כדאי לי?
‏פשוט תעשה את זה. ‏-טוב.
‏נציית למנהיגה. ‏-צריך לטגן בצל ירוק.
‏איפה השמן? ‏-תשתמש בזה.
‏היו כמה אנשים שנתנו הוראות,
‏אז התוכנית כל הזמן השתנתה.
‏רק עשיתי את העבודה שלי ‏ונקלעתי לחילוקי הדעות.
‏הייתי כל כך מבולבל.
‏התחלנו ברגל שמאל.
‏לא, אנחנו ננצח.
‏אפילו לא היינו ברורים לגבי שיטות הבישול.
‏נכון.
‏זה משגע אותי.
‏שמתי לב.
‏היינו צריכים להיות ברורים לגבי מה שנבשל.
‏אבל לא עשינו את זה.
‏פשוט הלכנו כל אחד לדרכו ‏בלי לברר את זה אפילו.
‏זה קשה.
‏יש עימות.
‏אני רואה את זה.
‏כולם אלפא.
‏הם עבדו המון זמן
‏ופיתחו אישיות חזקה. ‏-נכון.
‏פשוט אלך בעקבותיך. ‏-אל תגיד את זה.
‏אני יד ימינך. ‏-לא.
‏יד ימינך!
‏אפשר לטעום את זה עם הירקות? ‏-כן, יש לנו כמה מוכנים.
‏- ירקות לג'און הבקר -
‏זה מוכן לטעימה.
‏בואו נתאסף ונטעם את זה. ‏-בסדר.
‏בואו לרגע.
‏לבוא? בסדר.
‏הם טועמים את זה. ‏-כן.
‏כולם ביחד.
‏- טועמים מראש -
‏אפשר לטעום את זה?
‏בואו נטעם את אלה ונחליט על הבסיס למרק.
‏המרק צריך להיות עדין.
‏זה קצת חמוץ מדי.
‏זה בשר, אבל אין תחושה של בשר.
‏אפשר להכין את זה חי, בסגנון סלט טרי?
‏התוספת שלמעלה? ‏-כן.
‏ולא לקצוץ את זה.
‏זה צריך להיות ‏כמו לאכול ג'און בקר עטוף בקימצ'י טרי.
‏בואו נכין את זה בסגנון סלט טרי. ‏-כמו סלט.
‏האמת שחשבתי על משהו פחות לח מזה,
‏משהו פחות לח.
‏זה צריך להיות מוקפץ. ‏-נכון.
‏זה מה שחשבתי. ‏-בואו לא נוסיף עמילן.
‏בלי עמילן. ‏-כן.
‏רק מוקפץ.
‏זה יותר רוטב מאשר מוקפץ. ‏-נכון.
‏אנחנו צריכים מוקפץ, לא את זה.
‏מוקפץ? ‏-אני מסכימה.
‏נכון.
‏וגם לתת לזה מידה טובה של מעושנות.
‏זה קשה.
‏הרעיון של שף שבנה את עצמו ‏היה שונה מאוד משלי.
‏אין לזה הרבה מרקם. ‏-זה לא פריך.
‏וזה עמילני מדי.
‏תעשה את זה כמו המוקפץ ‏שאוכלים עם לחמניות פרח.
‏בדיוק. ‏-זהו זה.
‏אז זה רק סטייק פלפל סיני. ‏-בדיוק.
‏זה בדיוק זה. ‏-כן.
‏אמרו לי להכין את זה כמו סטייק פלפל סיני,
‏אבל זה מה שהשפית דודה אומקסה ‏אמרה כבר בהתחלה.
‏אולי מוקפץ?
‏זה טוב למנות גדולות. ‏-זה לא יעבוד.
‏התיבול חייב להיות מושלם בשביל זה.
‏אז נעשה את זה מושלם.
‏אבל יש מים בבצלים ובפלפלים,
‏והכול יוצא במשך הזמן.
‏אז אני לא חושב שמוקפץ זו הדרך. ‏-הבנתי.
‏מוקפץ זה לא רעיון טוב. לא מוקפץ.
‏חשבתי, "משהו כמו מוקפץ יעבוד?"
‏אשתמש באלה כדי לנסות להכין קצת.
‏בלי לחות. ‏-לא צריך לחתוך לקוביות.
‏תעשה חיתוך ג'וליאן. ‏-ג'וליאן?
‏כן. בואו נחתוך אותם שוב, מהר.
‏נוכל לחתוך אותם מהר.
‏בסדר, בואו ננסה שוב.
‏הרגשתי רע.
‏הן עבדו קשה לחינם.
‏שנחתוך אותם שוב?
‏הן שוב חותכות אותם? לסטייק פלפל?
‏לא הולך להם חלק.
‏אוי, לא. ‏-הם לא קוצצים אלא פורסים
‏כמו שעושים לסטייק פלפל. ‏-נכון.
‏כמה קישואים אנחנו צריכים?
‏סליחה? ‏-שפשוט אמלא את הקערה הזאת?
‏כן.
‏לא דאגתי בכלל.
‏דודה אומקסה ומאסטרית ארוחות בית ספר ‏היו כמו מסי ורונלדו שלנו.
‏לא הייתה לנו שום בעיה.
‏אני מצטער.
‏הכול לטובה.
‏גם אני יכול לעזור לשפים האלה?
‏אני אהיה רק נטל?
‏לא היה מקום לטעויות,
‏אז פחדתי מאוד.
‏אפשר לטגן עכשיו.
‏עוד לא. ‏-למה?
‏צריך 200 מעלות. ‏-טמפרטורה גבוהה יותר.
‏אם היא נמוכה מדי,
‏חייבת להיות גבוהה. ‏-לא נקבל את הארומה.
‏אמורות להיות בועות סביב העור.
‏זה מכוון ל־200 מעלות?
‏כיוונתי ל־230.
‏ל־230? ‏-הוא כיוון ל־230.
‏וואו, כל זה פשוט…
‏אני מודאגת.
‏זה רע.
‏עברה שעה.
‏נותרו לכם 140 דקות.
‏צריך להתחיל לבשל את בשר החזיר.
‏למה זה לא רותח? ‏-זה לא חם מספיק.
‏צריך להשתמש בזה. ‏-בזה?
‏בואו נתחיל לבשל את הבשר.
‏אי אפשר. מכשיר הטיגון לא מוכן.
‏השמן לא חם מספיק.
‏אנחנו צריכים למצוא דרך לרכך את בשר החזיר
‏במקום לחכות לזה.
‏בואו נטגן אותו כאן.
‏ממש כאן. ‏-אבל…
‏את משתמשת בזה? ‏-כן, לטיגון.
‏יופי, נעשה את זה במקום.
‏מכשיר הטיגון מהיר יותר.
‏אפשר לחלק אותו ולטגן אותו בשתי הדרכים. ‏-נשתמש בשניהם.
‏יותר מדי ידיים בוחשות בקלחת.
‏בואו נעשה מה שצריך לעשות.
‏תראה.
‏תטגן את זה, תוציא את זה ותפרוס.
‏ולהכניס לשם? ‏-כן.
‏בואו פשוט ננסה.
‏זה לא חם מספיק.
‏- שיטת בישול בשר ‏2. טיגון עמוק -
‏העור אמור להתנפח הרבה יותר.
‏השמן לא ניתז בדרך כלל?
‏בדרך כלל כן.
‏אבל הטמפרטורה נמוכה מדי. ‏-נכון?
‏מה לא מתנפח?
‏העור. ‏-של בשר החזיר?
‏כן, הוא אמור להתנפח.
‏ג'י־סון, זה לא עובד.
‏פשוט תעשה את פני השטח פריכים.
‏תגרום לפני השטח להיות פריכים, זה הכול.
‏הבנתי.
‏תטגן את זה עוד קצת.
‏שימי את זה כאן.
‏פה? אלוהים.
‏מה? ‏-זה לגמרי…
‏נצטרך לגרד את זה.
‏תיפטר מזה.
‏תיפטר מאלה.
‏בוא לא נשתמש בהם.
‏הרוטב לא יחלחל לתוך זה.
‏כנראה לא. ‏-זה לא יעבוד.
‏כן, זה צריך להיות פריך ככה.
‏זה כל כך חם.
‏השפית ג'ונג, תבדקי אם זה מספיק ל־100 מנות.
‏תבדקי תוך כדי שאת חותכת. ‏-זה אמור להיות די והותר.
‏בסדר.
‏נותרו לכם 120 דקות.
‏הזמן עובר כל כך מהר.
‏קדימה!
‏לא יהיה להם מספיק זמן.
‏הצילחות לבדו ייקח די הרבה זמן ל־100 מנות.
‏זה בערך 80.
‏מה? בסדר. ‏-שמונים.
‏אני אחתוך הכול בינתיים. ‏-בסדר.
‏- שיטת בישול הבשר ‏3. צלייה ברוטב -
‏שלושים.
‏תפוחי האדמה לוקחים יותר זמן משחשבתי.
‏הם לא מתבשלים כבר שעה?
‏הם לא מתבשלים תוך שעה בדרך כלל?
‏הם אמורים להיות מוכנים.
‏זה מתפזר?
‏רגע. מחית תפוחי אדמה?
‏כן.
‏אופס, שכחתי לגמרי.
‏איך יכולת לשכוח?
‏שכחתי לגמרי.
‏זה התפקיד שלך. ‏-זה בסדר.
‏אנחנו צריכים לדאוג זה לזה.
‏נכון.
‏שכחתי כי הייתה לי הקבוצה. ‏-טוב שקלטתי, נכון?
‏כמובן. ‏-בגלל הקבוצה?
‏זה הגיוני.
‏זה משהו.
‏היא מפשלת.
‏הכול אמור להיות מבושל, נכון?
‏עברה שעה. ‏-כן.
‏זה לא…
‏החורים קטנים מדי.
‏יש דרך אחרת לעשות את זה?
‏החורים קטנים מדי.
‏ככה?
‏אני אעשה את זה. ‏-יש לך זמן?
‏רגע. ‏-יש לך?
‏פשוט תעשי את זה. ‏-אפשר לחזור לבצל?
‏אני צריכה לחתוך את הבצל הירוק.
‏תדחפי את זה למטה ככה. ‏-בסדר.
‏אין לי מספיק זמן לזה.
‏אני לא יכולה פשוט למעוך את זה?
‏- ירקות מבושלים לפי המתכון ששונה -
‏בואו נטעם את זה.
‏- טעימה שנייה -
‏זה בסדר? ‏-כן.
‏הוספת חצילים? ‏-לא.
‏שף, תטעם.
‏זה רק צריך פחות תיבול וקצת חצילים מטוגנים.
‏תטעם עם זה.
‏תזכרי שזה קצת מלוח.
‏אל תשנאי אותי על המליחות.
‏זה טעים מאוד. ‏-בסדר.
‏שיהיה פחות מלוח. ‏-בסדר, פחות מלוח.
‏זה טעים, נכון? ‏-רק קצת.
‏כמה זמן נשאר לנו?
‏יש לנו 120 דקות.
‏120 דקות? ‏-כן.
‏זה יספיק.
‏זה מה שימכור את המנה. ‏-מה?
‏זה טעים מאוד. ‏-תודה.
‏זה יקבע את גורל המנה.
‏זו תהיה בעיה אם זה לא טעים.
‏זה טעים. פשוט תמשיך.
‏המרכיבים יהיו מוכנים תוך 100 דקות?
‏כן, הפטריות מוכנות.
‏זה מספיק? ‏-כן, זה מספיק.
‏קישואים, ואז…
‏- הכנת המרכיבים הסתיימה -
‏אז המרכיבים מוכנים? ‏-מה נעשה עכשיו?
‏תוכלו לנקות את העמדה שלכן
‏ולבשל את ג'און הבקר? ‏-בטח.
‏שים את זה שם. ‏-בסדר.
‏ג'און הבקר מתבשל. ‏-בסדר.
‏יש לנו הרבה זמן,
‏אז תבשלו אותם לאט ובזהירות.
‏- ג'און בקר מתבשל -
‏באהבה ובזהירות.
‏אתחיל לבשל בעוד עשר דקות. ‏-בסדר.
‏זה לא נגמר.
‏רגע, אנחנו…
‏כן? ‏-השפית סונקיאנג.
‏איך אני אמורה לעשות את זה לבד? ‏אני צריכה עזרה.
‏אני אמשיך מכאן.
‏זה קל עכשיו. עשיתי כבר חצי.
‏סתם צוחקת. ‏-אנחנו משתמשים במסננות?
‏כמעט סיימתי.
‏יש עוד כמות אחת.
‏איפה? ‏-היינו צריכים להוסיף חמאה ושמנת
‏כשהם היו חמים
‏כדי שתפוחי האדמה יספגו אותן. ‏-אני יודעת.
‏אבל אמרו לי לעשות את זה ככה.
‏השפית צ'ו. ‏-כן?
‏כדאי שתתבלי את המחית כל עוד היא חמה.
‏שאעשה את זה אם את עסוקה?
‏אבל… ‏-אני רק מערבבת את שני אלה
‏כדי לראות איך זה הולך עם חזיר הדונגפו.
‏אפשר להשתמש בשמן בצל ירוק במקום בחמאה.
‏תוסיפי את החמאה.
‏מה עם שמן בצל ירוק?
‏לא, תשתמשי בחמאה.
‏בואו נתכונן להכין את הרוטב. ‏-מה עם שמנת?
‏מה זה היה?
‏אם לא נוסיף את החמאה עכשיו…
‏צריך להוסיף כשזה חם. ‏-זה לא עובד.
‏רגע.
‏צריך להוסיף את זה כשזה חם. ‏-קדימה.
‏בואו נשים 400 גרם מהמחית ‏בשלושה מהסירים האלה כדי שזה יהיה 1.2 ק"ג.
‏בסדר. ‏-כן.
‏זה היה אמור להיות רוטב? ‏-כן.
‏הוא אמר להשתמש בזה כרוטב.
‏אני כל כך מצטערת שבלבלתי אותך.
‏בהתחלה, השפית סונקיאנג חשבה ‏שנשתמש במחית כדי לכסות את בשר החזיר.
‏אבל השף צ'וי…
‏בואי לא נכין 100 מנות של 40 גרם.
‏אולי נהפוך את זה לרוטב?
‏אפשר להוסיף ציר ועמילן כדי שזה יהיה סמיך.
‏אז נשתמש בזה לרוטב? ‏-כן.
‏- מציע שיטה חדשה -
‏זו שיטה ישנה מאוד,
‏אבל זה טעים.
‏הצעתי את הרעיון כי ידעתי שזה ישפר את הטעם.
‏אבל כבר יש לנו רוטב "הונג שאו רו".
‏למה להשתמש בזה כרוטב?
‏חשבתי שהמחית היא קישוט.
‏למה להפוך את זה לרוטב?
‏כדי לרכך את זה.
‏הכול כבר רך מדי.
‏זה שונה כשמשתמשים בתפוחי אדמה לרוטב.
‏אני מבינה, אבל את זה השופטים יחליטו.
‏זה לא התפקיד שלנו.
‏הרוטב הזה יהיה שונה ‏מאשר כשזה רק תפוחי אדמה.
‏אבל המחית כבר רכה.
‏הרוטב רך. בשר החזיר רך.
‏אין מרקם.
‏אני חושבת שהדברים הפסיקו ללכת חלק ‏כשהתחלנו לפעול בהנהגת השף צ'וי.
‏אם נכניס את הרוטב ‏-אין סיבה
‏לתפוחי האדמה בחמאה, ‏-להכניס את הרוטב.
‏זה יהיה מאוזן?
‏אפשר לטעום קודם? ‏-זה לא יהיה מאוזן.
‏תכין קצת כדי שנוכל לטעום את זה.
‏אני לגמרי נגד זה.
‏עכשיו?
‏פשוט תכין לנו לטעום. ‏-נותרו לכם 100 דקות.
‏לשף לונגסט ולשף צ'וי היו טעמים שונים,
‏ונראה שהם לא הצליחו לפתור את זה.
‏אז הצעתי שנטעם את זה.
‏אולי לכולנו יש רעיונות שונים,
‏אבל עדיין צריך לסמוך על חברך לקבוצה.
‏הרגשתי שלא בוטחים בי.
‏אל תשתמש בכל זה, רק בקצת.
‏פשוט תני לי 200 גרם.
‏זה יותר מדי.
‏זה כל מה שיש לנו. ‏-יהיה לנו מספיק.
‏השף צ'וי קאנג־רוק
‏השתמש ברוטב "הונג שאו רו" ‏עם בסיס רוטב הסויה
‏והרתיח אותו עם תפוחי האדמה ‏כדי להכין מחית רכה.
‏השפית סונקיאנג מעולה בהכנת מחית, ‏אז היא רצתה להכין אותה
‏כדי לכסות איתה את בשר החזיר.
‏לא רציתי שיהיו לנו חרטות.
‏עדיין היה לנו מספיק זמן ‏לכך שיעשו מה שהם רוצים,
‏כדי שנוכל לטעום ולהחליט עם איזה מהם ללכת.
‏איך זה?
‏הנה הרוטב.
‏הטעמים יהיו חזקים יותר ביחד עם בשר החזיר.
‏אני אוהבת את זה.
‏שפים, אתם יכולים לבוא לכאן לרגע?
‏תטעמו את זה. ‏-אל תטעמו רק את זה.
‏תטעמו עם החזיר. ‏-כן.
‏בואו נקשיב למנהיגה.
‏עדיף שנשים את זה עם בשר החזיר ‏ונמזוג את הרוטב.
‏תטעמי.
‏תטעמו ותקבלו החלטה מהירה.
‏אנחנו לא חייבים לעשות את זה.
‏נכון שזה טעים? ‏-כן.
‏נכון? בואו נלך על זה. ‏-אבל לא כדאי
‏שנטעם גם את זה עם הבשר? ‏-קדימה.
‏אין לנו זמן, ‏אז תשתמשו בדמיון שלכם בשביל זה.
‏הטעמים היו טובים יותר עם רוטב הסויה.
‏לא, זה יותר טוב. בואו נעשה את זה.
‏בסדר, אז בואו נשתמש במחבתות האלה
‏ונשים 600 גרם בכל אחת. ‏-קדימה.
‏לא אהבתי את הסגנון של השף צ'וי.
‏אם הוא התכוון להפוך את זה לרוטב,
‏יכולתי להשתמש בבלנדר במקום לעבור גיהינום
‏בניסיון למעוך את כל זה.
‏איפה לשים את זה?
‏ג'און הבקר מוכן. ‏-איפה?
‏שף, זה צריך עוד קצת תיבול. ‏-עוד?
‏זה קצת תפל. ‏-לא יותר מדי, רק קצת.
‏אבל זה טעים מאוד.
‏זה יהיה מושלם עם התיבול הנכון.
‏כמו שעשית קודם.
‏יותר מדי לחץ. ‏-מנת המבחן הראשונה הייתה טעימה מאוד.
‏זה היה עוצמתי.
‏נכון.
‏רק קצת פחות מזה. ‏-כן.
‏אין לחץ, שף. ‏-אין לחץ?
‏הם עדיין מכינים את שלהם.
‏בוא נראה איך ילך.
‏הבעיה היא בשר החזיר.
‏כן, זו הבעיה הכי גדולה.
‏הוא לא מתרכך. ‏-בדיוק.
‏אנחנו צריכים לקבל החלטה. ‏-נכון.
‏מה נעשה?
‏בשר החזיר קשה? ‏-מה קרה?
‏כן, הוא לא מתרכך.
‏תבדקו אם אפשר להמשיך עם זה.
‏נותרו לנו 70 דקות, נכון? ‏-כן.
‏אז אפשר לבשל במשך 40 דקות. ‏-צריך גם לצלחת את זה.
‏שלושים דקות לצילחות, אז ארבעים לבישול.
‏כמה זמן זה היה בפנים? ‏-אולי תוציא את זה ו…
‏אני חושב שזה יתרכך קצת ב־30 דקות,
‏אבל לא יתרכך לגמרי.
‏כולם נלחצו כי נגמר לנו הזמן.
‏זה לא יעבוד. ‏-לא.
‏צריך לעשות משהו בקשר לבשר החזיר.
‏צריך את סיר הלחץ.
‏יש רק שניים. אני לא יודע אם זה יספיק.
‏בואו נסגור את המכסה ונעזוב את זה.
‏שפשוט נעשה את זה? ‏-זו הדרך היחידה.
‏לא הכול ייכנס לסירים.
‏לא, זה ייכנס אם זה רק הבשר.
‏אין הרבה בשר. ‏-רק הבשר?
‏בוא נציית להוראות שלה.
‏בואו נתחיל עם 50 חתיכות בלבד.
‏אבל לא להפיל אותן חזק מדי.
‏אבל זה לא כזה רך, אז זה יהיה בסדר.
‏- שיטת בישול בשר ‏4. בישול בסיר לחץ -
‏ידעתי טוב מאוד שהתהליך שלנו לא הולך חלק,
‏אז הייתי קצת לחוץ.
‏כדאי שנתחיל לצלחת.
‏להתחיל להקפיץ? זה לא מוקדם מדי?
‏זה לא מוקדם. תעשה את זה.
‏הבנתי. ‏-תודה.
‏- בישול הירקות להונג שאו רו -
‏הבצל הירוק שלי.
‏השפית ג'ונג, צריך להתחיל ‏להכין את הרוטב עם הציר הזה.
‏בוא נחמם את ג'און הבקר. ‏-בסדר.
‏אפשר לחמם את ג'און הבקר.
‏אסיים את זה בפעמיים.
‏בסדר.
‏זה טעים. בוא נזרום עם זה.
‏נהדר, שף!
‏נותרו לכם 40 דקות.
‏כדאי שנבדוק את זה.
‏אני חושבת שזה נשרף. ‏-איפה?
‏כאן.
‏אני מריחה שזה נשרף.
‏אם זה נשרף, זה נגמר.
‏תכבו את האש.
‏בואו ניקח את זה…
‏זה לא שרוף.
‏צריך לבשל את זה ברוטב,
‏אז בואו נוציא הכול.
‏זה אפילו יותר טוב.
‏אני חושבת שזה הסתדר.
‏הייתה לנו אסטרטגיה טובה, ‏והשיטות שהשתמשנו בהן היו נהדרות.
‏השפית צ'ו, תוכלי לצלחת אחת עכשיו? ‏-עכשיו?
‏כדוגמה.
‏ככה.
‏בצד?
‏זה הגיוני.
‏זה נראה נחמד יותר.
‏בואו נטעם. ‏-בסדר.
‏רק רגע, כולם.
‏תטעמו את זה.
‏בואו נראה.
‏-תטעמו את זה ככה בינתיים.
‏אני אוהב את זה. ‏-זה טעים מאוד.
‏באמת? ‏-זה טעים מאוד.
‏למרות העימותים בינינו, ‏האוכל עצמו היה טעים.
‏רוטב מחית תפוחי האדמה הלך ממש טוב עם המנה.
‏בסדר, קדימה. ‏-קדימה.
‏בוא נוציא את נתחי בשר החזיר אחד אחד.
‏תוציא אותם,
‏תמזוג את הרוטב, ‏תשים אותו בשפופרת, וכולם ייקחו אחד.
‏שאצלחת אחד לכל אחד?
‏כן.
‏הם התחילו לצלחת.
‏שאעשה את זה? ‏-במרכז.
‏ממש במרכז?
‏כן, במרכז הצלחת. ‏-בסדר.
‏הוא הוציא את הפינצטה.
‏זה צריך להיראות מסודר,
‏אז תשתמשו במקלות אכילה כדי לעצב את זה,
‏ואז הקישוט. ‏-טוב.
‏תסתכל. זה מספיק?
‏עוד חצילים? ‏-עוד קצת.
‏זה טוב? ‏-עוד קצת.
‏עוד? ‏-עוד קצת.
‏זה יותר מדי.
‏כשהתחלנו לצלחת,
‏הרגשתי כאילו כולם עובדים באותה מסעדה.
‏היינו צוות שנע בהרמוניה ‏כדי לשרת 100 אנשים.
‏בואו נאיץ קצת.
‏בסדר. ‏-בסדר.
‏גם הם מצלחתים.
‏בסדר.
‏השפית צ'ו, תזכירי לנו שוב, בבקשה.
‏מה נעשה?
‏אנחנו צריכים אדם אחד לברוקולי, ‏אחד לצנון, אחד לבשר החזיר,
‏ואני עם המחית. ‏-השפית צ'ו,
‏פשוט תצביעי מי צריך לעשות מה.
‏אני את הבצל הירוק. ‏-תעשי את זה.
‏השף צ'וי, אתה את בשר החזיר. ‏-הבנתי.
‏אתה את הצנון. קדימה.
‏אנחנו צנון ובשר חזיר. ‏-נכון.
‏בסדר.
‏צנון במרכז.
‏תזדרז עם בשר החזיר.
‏ואז אני שמה את הברוקולי.
‏ברוקולי, ואז בצל ירוק.
‏אנחנו מצלחתים את כל ה־100, נכון? ‏-כן.
‏נצליח? ‏-אנחנו חייבים.
‏תבדקו אם חסר משהו בדרך.
‏יש לנו מספיק ברוקולי?
‏כן, יש לנו מספיק ברוקולי. ‏-כן, יש לנו.
‏סיימת עם בשר החזיר? ‏-כן, אמזוג את הרוטב.
‏הצילחות הלך חלק.
‏נתקלנו בכמה בעיות, אבל הצלחנו.
‏לא ידעתי שחזיר דונגפו ‏יכול להיראות כל כך טעים.
‏בהתחלה כולם היו קצת רגישים,
‏אבל נעשינו עדינים כשנותרו 30 דקות.
‏הייתה לנו עבודת צוות טובה ‏רק בזמן שצילחתנו.
‏אני אשים את זה.
‏אני אבדוק ואוציא אותן.
‏הם כבר מביאים את המנות שלהם.
‏בהצלחה!
‏קדימה, כפות שחורות!
‏- כפות שחורות: ‏30 צלחות הושלמו -
‏הם צריכים להתחיל להביא את המנות שלהם.
‏לא כדאי שניקח את אלה?
‏תמשיכו עם הליטושים האחרונים, ‏ואני אקח אותן לשם.
‏בואו נלך עכשיו. ‏-קדימה!
‏אני מביא אותן.
‏קדימה!
‏וואו, תראו את זה.
‏זה כמו משתה.
‏- כפות שחורות: 59 צלחות ‏כפות לבנות: צלחת אחת -
‏זה כמו סעודה ממלכתית.
‏מזגנו את הרוטב?
‏אחר כך. ‏-אפשר לעשות את זה שם.
‏בואו נזדרז. ‏-כן, שף.
‏מאה מנות זה הרבה.
‏- כפות שחורות: 83 צלחות ‏כפות לבנות: 66 צלחות -
‏אנחנו הולכים.
‏כולם הגיעו בדיוק בזמן.
‏קדימה!
‏כדאי שנמהר.
‏יש לנו רק שש דקות.
‏הם לחוצים בזמן.
‏הכפות הלבנות נראים מעורערים.
‏הנה זה.
‏תביאו אותן. מהר!
‏- כפות שחורות: 100 צלחות ‏כפות לבנות: 100 צלחות -
‏כל הצלחות שם, נכון?
‏הם בשלב הנגיעות האחרונות.
‏תנגב את זה, בבקשה. ‏-בסדר.
‏חמש,
‏ארבע,
‏שלוש,
‏שתיים,
‏אחת.
‏קרב חדר הבשר הסתיים.
‏עבודה טובה!
‏עבודה נהדרת!
‏הם בטח מותשים.
‏עבודה טובה. ‏-המנהיג שלנו.
‏שף התוספות! ‏-כל הכבוד.
‏זה נראה מדהים.
‏זה נראה כמו יצירת אמנות.
‏נכון.
‏שתי המנות נראות טעימות.
‏אתה חושב שהיא תהיה טעימה?
‏אני חושב שכן.
‏למרות הקשיים שלנו, המנה יצאה מצוינת.
‏לשפים האלה יש כוח אש מדהים.
‏אולי ננצח הפעם.
‏רציתי לטעום את המנה של הקבוצה השנייה.
‏אני בדרך כלל מבשלת ‏הרבה מנות טריות ופיקנטיות,
‏אז שלהם הייתה יותר בסגנון שלי.
‏הייתי בטוח בטעמים שלנו.
‏- קבוצת כוכב משולש: עטיפת בשר בסגנון סיני ‏עם סטייק פלפל וסלט צנון -
‏הכנו ג'און בקר מסינטה.
‏הקפצנו קישואים, ‏פלפל אדום ופטריות בסגנון סיני,
‏הוספנו סלט צנון חי,
‏ומזגנו רוטב נאנגצ'ה סצ'ואן כדי שיהיה לח.
‏אתה חושב שננצח? ‏-מה?
‏אני חושב שכן.
‏אני חש את הטעם של המטבח הקוריאני והסיני.
‏התיבול מושלם.
‏הם עשו את מה שהם התכוונו לעשות.
‏כולם טועמים את זה ברצינות רבה. ‏-מאוד.
‏זה מוזר.
‏מעולם לא ראיתי דבר כזה.
‏ראיתי כמה אנשים מהנהנים ‏אחרי שטעמו את המנה שלנו, אבל…
‏המנה שלנו היא "הונג שאו רו" ‏עם בסיס רוטב סויה.
‏שמנו מחית תפוחי אדמה בתחתית,
‏ואז צנון שצלינו ברוטב סויה,
‏ואז את בשר החזיר הצלוי.
‏הכנסנו את הברוקולי שהקפצנו באותו אופן
‏ומעליו בצל ירוק מטוגן בשמן עמוק.
‏הייתי סקרן לראות מה הכפות הלבנות יכינו.
‏זו לא מנה גדולה אבל כל ביס הוא עונג.
‏אני מקווה שזה הצליל של חיסול המנה שלנו.
‏כן, המנה שלנו.
‏זה היה שווה את ההמתנה. ‏-כן.
‏שתי הקבוצות עשו עבודה טובה.
‏זה יכול להיות קרב צמוד.
‏גם אני חושב כך.
‏תלוי בטעם שלהם. ‏-נכון.
‏אם הם אוהבים מטבח סיני או מערבי.
‏כן, זה תלוי.
‏הטעימות הסתיימו.
‏עכשיו הגיע הזמן להתחיל להצביע
‏על סבב חדר הבשר של קרב הקבוצות הזה.
‏אני מת לדעת.
‏הקבוצה שתקבל יותר קולות תנצח
‏וכל חבריה ישרדו.
‏יהיה נהדר אם הכפות הלבנות ‏ינצחו בשני הסבבים.
‏אני רוצה שכולם יצביעו לכפות השחורות.
‏ההצבעה הסתיימה.
‏הקבוצה ששרדה בסבב חדר הבשר היא…
‏ברצינות?
‏תרגום כתוביות: זיוית אוריין