- Ještě si kousnu. - Dobře.
Vypadal nejistě, pomyslela jsem si…
„Jsem v háji.“
Kde se bere ta křupavost?
Kvůli textuře jsem tam přidala kaštany.
Páni.
Řekl: „Páni.“
Takže…
- to vepřové tung-pcho… - Ano?
Je pořád dost šťavnaté.
Ano.
Páni.
- Přežila jste. - Děkuji.
Zvládla jste to.
Páni.
U knedlíčků mě jako první zajímá, zda jsou šťavnaté.
Ty vepřové knedlíčky tung-pcho předčily má očekávání.
Byla to exploze šťavnatosti díky kombinaci samotné šťávy z knedlíčků
a šťávy z vepřového tung-pcho.
Bez přemýšlení jsem ji poslal dál.
Bohyně čínské kuchyně přežila.
- Je první? - Ano.
Výborně!
Díky!
Na obrazovce stojí „jedna z dvaceti“.
Nemůžu tomu uvěřit.
- Podívej se na něj. - Ano?
To je ale šoumen.
MANIAK
- Vypadá velmi uvolněně. - Tenhle?
Dramaticky gestikuluje.
Ale to nemusí být dobré ani špatné.
Asi je to jeho styl.
Když bude jeho jídlo dobré, sneseš to.
Ale v opačném případě je to otravné.
Podívej na ta gesta.
Prý mu lidé říkají maniak.
Maniaky mám rád.
Chvíli jsem přemýšlel, jak si budu říkat.
Maniak se ze mě stává jen v kuchyni.
Věřím, že v určitém momentu je nejlepší zbláznit se
a beze strachu si jít
za svým.
Šéfkuchaři by měli být
- trochu blázni. - Souhlasím.
Jídlo, které není bláznivé, není dobré.
Už blázním, pane.
Dnes jsem připravil
tresku s kari máslovou omáčkou.
Klíčem je kari koření.
Kari nakopne máslovou omáčku,
která je někdy trochu nevýrazná.
Dalším pokrmem je uroko-jaki ze sapínovce.
Uroko-jaki je způsob přípravy ryby se šupinami.
Ryba je zvenku křupavá a uvnitř šťavnatá.
Také jsem k tomu udělal velouté se šafránem.
Na tohle jídlo si nikdy nikdo nestěžoval.
Teď mám šanci dokázat, jaký jsem maniak.
- Vysvětlím vám ten pokrm. - Prosím.
Tresčí mlíčí je nejchutnější v zimě.
TRESČÍ MLÍČÍ S KARI OMÁČKOU
Zjistil jsem,
že když přimíchám kari, vytvoří se lahodná vůně,
a tak jsem přišel na tento pokrm.
Připravil jsem sapínovce ve stylu uroko-jaki.
Omáčka je velouté se šafránem.
SAPÍNOVEC UROKO-JAKI
Máme tu i bílý chřest, romanesco
- a pstruží jikry. - Pstruží jikry, dobře.
Čím mám začít?
Obě ta jídla představují, kdo jsem.
Obě jsou intenzivní.
Ale nejdřív ochutnejte tohle.
Jistě.
- Tohle si naberu lžící. - Přesně tak.
S trochou másla.
Pro mě je nejdůležitější to,
- jak je uvařená zelenina. - Dobře.
Chci říct, že ji máte připravenou skvěle.
Pokud jde o to ostatní,
omáčka je dobrá.
Ale ochucení ryby
bylo trochu mimo mou chuť.
Budu o tom přemýšlet, zatímco tu budu obcházet.
Rozhodnutí prozatím odložím.
Pokud je tak vybíravý, nikdo nepřežije.
Je to Smrtka dochucení.
Když to správně neochutíš, zemřeš.
No ty bláho.
Bývala by mi stačila špetka soli.
Problém byla ta sůl.
Proto je tříhvězdičkový kuchař.
Asi to má v chuťových pohárcích.
Máslová kari omáčka byla bez chyby.
Bylo to tak dobré, že jsem ho prostě musel poslat dál.
Ale ryba potřebovala dochutit.
Ale to byl jen detail.
Mám velmi přísná kritéria, když porovnávám pokrmy,
tak jsem se rozhodl, že se k němu vrátím později.
Jídla čekajících kuchařů asi ochutná i druhý porotce.
DRUHÝ POROTCE OCHUTNÁVÁ KVŮLI KONEČNÉMU ROZHODNUTÍ
To je nesnesitelné.
POKUD SAMI NEVYBEROU 20 KUCHAŘŮ,
BUDOU PŘEŽIVŠÍ VYBRÁNI Z ČEKAJÍCÍCH SOUTĚŽÍCÍCH
Strašně jsem u toho stolu chtěl být.
- Hele. - Co?
Jo, já vím.
Připravují jídlo o třech chodech.
Čtyři chody, to je hodně.
To je celé menu.
Doslova si tam otevřela bufet.
BUFETOVÁ HOLKA
Všichni vaří víc než jedno jídlo.
Všichni s hrdostí připravují víc pokrmů.
NEWYORSKÁ TÄDŽANGGUM
Připravili jen jeden pokrm?
Můžou se divit, jestli je to všechno.
Chtěl jsem něco jednoduchého, protože ostatní se mohli přetrhnout.
- Ostatní… - To chci ochutnat.
…připravují pět nebo šest jídel a oni dělají jen jedno.
Dalo by se říct, že se nepředřou.
Jsou buď odvážní, nebo líní.
Ohledně toho jednoho jídla si věřím.
Musí si věřit.
Co když se porotce zeptá na název jídla?
Je to aglio e olio.
Počkat, on jen griluje steak?
Nic víc?
Dokonale připravené hovězí. Toť vše.
„Podceňovaný“?
Asi si myslí, že je dobrý, ale ostatní si myslí opak.
Podceňují mě.
Mám vinárnu v Hannam-dongu
a šéfkuchařem jsem devět let.
Byl jsem v televizní seznamce,
a asi proto lidé podceňují můj kuchařský um
a předpokládají, že vaření neberu vážně.
Dal jsem si přezdívku „Podceňovaný“, abych jim dokázal, že se mýlí.
Tak co vaříte?
Připravuji korejský hovězí rumpsteak grilovaný na dřevěném uhlí.
- Jen steak? Žádná příloha ani omáčka? - Přesně tak.
Chcete svůj talent dokázat jen steakem?
Přesně tak.
- Žádná obloha? - Nic jiného, jen steak.
Působí dost sebejistě.
- Máte 100 minut. - Ano.
Nemyslíte, že můžete udělat víc, abyste ukázal, jak jste dobrý?
Jistě že můžu udělat víc pokrmů,
ale myslím, že tohle je to nejlepší jídlo, které za 100 minut můžu udělat.
Dobře. Je to cool, to se musí nechat.
Chtěl jsem ukázat, že zvládnu něco,
co ne vždy musí vyjít.
Sázím všechno
jen na dřevěné uhlí.
Možná to vypadá jednoduše, ale není.
Když nezvolíte přesně tu správnou teplotu, steak může být tuhý a vysušený.
Maso pomalu griluji rovnoměrně na dřevěném uhlí.
Když je zvenčí velmi horký,
nechám ho odpočinout, pak ho dám znovu na gril
a pak zase odpočinout.
Dělám to opakovaně,
aby byl steak rovnoměrně propečený.
Zauzuje maso, aby mu dodal aroma dřevěného uhlí.
Griluje ho na výšku.
Rozhodně to je zajímavé.
- Který? - Ten steak?
Jsem zvědavý, co na to porotci.
Jsem zvědavý na aglio e olio.
Já taky.
Vím, že dělám dobré aglio e olio.
Zajímala by mě chuť.
Pokud bude opravdu dobré, je konec.
Připravuji ho jinak.
Jsem Skrytý génius.
Doslova.
Moje aglio e olio je speciální.
Vařím těstoviny jedinečným způsobem.
Používám linguine, které se obvykle vaří déle.
Nejmíň šest nebo sedm minut.
Vařím je necelé tři minuty
a pak, dokud jsou horké, je přeliji olejem.
Pak je rozprostřu na plech a zakryju,
aby se teplo udrželo uvnitř.
Jsou tvrdé, protože jsou nedovařené.
Ale uvnitř pomalu dojdou.
Po několika minutách změknou.
Těstoviny budou dokonale al dente
a při této přípravě nerozměknou,
proto tuto metodu používám.
Kdo neochutnal tohle, neochutnal pravé aglio e olio.
AGLIO E OLIO
- Vsadil jste na jednoduchost. - Ano.
Chci vědět, jak to dopadne.
Pojďme se podívat. Jsem zvědavá.
V jednoduchosti je krása.
Tenhle způsob přípravy steaků jsem ještě neviděl.
Pořád je vytahuje a zakrývá, aby odpočívaly.
- A pak je znovu griluje. - To je jeho způsob,
jak do nich dostat maximum kouřového aroma.
Myslím, že restuje i sůl.
- Ale nic jiného nemá. - Ani omáčku.
Jen sůl a olej, nic víc.
Nechává je pečlivě odpočinout.
Nepoužívá teploměr, že ne?
- Ne. - Jen špendlík.
- To se mi líbí. - Přikládá si špendlík ke rtům.
Místo teploměru používá špendlík.
Chci se na něj podívat.
Už je hotový?
Připravoval je tak dlouho, a přesto jsou pořád raw.
Vypadá to dobře.
Pěkná barva.
Jsem zvědavý, co na to porotce.
A jen špetka soli bokem. To je odvážné.
Vypadá sebejistě.
- Je hotový. - Potlesk.
- Je to jen hovězí? - Hovězí a sůl, nic víc.
To je velmi odvážné.
Tohle je rumpsteak, o kterém jste mluvil, že?
Přesně tak, pane.
Rovnoměrně pečený na dubovém dřevěném uhlí
a potíraný jen olejem a výpekem, aby zůstal šťavnatý.
Maldonskou sůl jsem také usušil v kouři z dřevěného uhlí.
Aha.
RUMPSTEAK
Co si o tom myslíte?
Ničeho nelituju.
Snaží se ohromit šéfkuchaře se třemi michelinskými hvězdami
kusem masa.
Bude zázrak, když přežije.
Přesně.
Jenom od něj chci uznání.
- Na něco se vás zeptám. - Ano?
Jaká je podle vás definice dokonalého steaku?
Steak připravený tím nejzákladnějším způsobem.
Příprava na másle nebo s bylinkami oslabí jeho přírodní aroma
a to není v souladu s mým stylem vaření.
- Myslím, že rozumím. - Dobře.
Tenhle rumpsteak…
Nejdřív si to prosím promíchejte.
- Z téhle strany ještě nikdo nepřežil. - Pravda.
- Je velmi přísný. - Hodně vyřazuje.
- Těstoviny jsou jiné, jak jste říkal. - Ano.
- Působí jinak. - Ano.
Aglio e olio znají všichni,
šéfkuchaři i amatéři.
Každý šéfkuchař má i pro toto jednoduché jídlo svůj styl.
Mám pocit,
že jste chtěl ukázat svůj jedinečný styl,
obzvlášť tím, jak vaříte těstoviny.
Je to výborné.
- Páni. - To snad ne.
- Skrytý génie. - Ano?
Gratuluji.
Prošel jste.
Děkuju.
- Chci říct, přežil jste. - Děkuju.
- To snad ne! - Skrytý génie, přežil jste.
Děkuju.
SKRYTÝ GÉNIUS PŘEŽIL
Díky!
Jednoduché vítězství.
- Gratuluju. - Nemůžu tomu uvěřit.
Podle mě patří aglio e olio k nejtěžším pokrmům na přípravu.
Dokonalé aglio e olio musí být skvěle vyvážené.
Když jsem viděl, že ho nejen připravuje tradičním způsobem,
ale vkládá do něj i svůj vlastní nádech, který získal léty zkušeností,
věděl jsem, že ho musím nechat projít do dalšího kola.
Nemůžu tomu uvěřit.
- Neuvěřitelné. - Posaď se.
Jsem hrozně nervózní.
Nemůžu tomu uvěřit.
Tenhle rumpsteak…
není podle
mě správně propečený.
Chápu.
Proč ne?
Není propečený rovnoměrně.
Mohl jste ho nechat odpočívat déle.
Teplo jím zcela neprostoupilo.
Rumpsteak má obvykle velmi lahodné přirozené aroma,
ale myslím, že nevíte, jak ho zachovat.
Podceňovaný, vaše cesta
- tady bohužel končí. - Páni.
- Dobrá práce. - Děkuji.
- Jste vyřazen. - Škoda.
Nemohl udělat dojem na takové eso.
Bylo by úžasné, kdyby ano.
Svět je plný jídla.
Snažte se mít otevřenou mysl.
Děkuju.
PODCEŇOVANÝ VYŘAZEN
Ničeho nelituji.
Příště zkusím jeho výborný steak.
Co vaří král?
Zbožňuje pibimbap do té míry, že si říká Pibim.
Opravdu?
Má přezdívku Král Pibim,
proto má to roucho.
MAJITEL „PIBIM SORI“
Dobrý den.
Jsem Ju Pi-bim,
král pibimbapu z Čondžu, zrozený, aby zamíchal světem.
Pibim!
Servíruje na nějakém gongu.
- Jasně. - Podívejte.
Odsud není dobře vidět, jestli je skutečný nebo jen to jen mosazný talíř.
Je to gong. Má uprostřed díru.
Něco s tím dělá.
- Co je to? - Něco píše.
- Co vaří? - Je to král.
- Jídlo pro krále? - Ano.
Je to jídlo pro krále.
Prý je mistr pibimbapu.
- Vážně? - Ano.
Tohle je ten pravý pibimbap.
Napsal jsem „Pibim“ v jazyce pibim.
- Je jediný svého druhu. - „Pibim“?
- To jsou písmena P a I? - Ano. „Pibim“.
- Co je tohle dole? - To je „Pibim“.
Tohle je mieum, díky kterému to „m“ zní korejsky.
Korejská abeceda.
Takže jste smíchal korejštinu s angličtinou?
Ano, mám to patentované.
- Vážně? - Ano.
- Univerzální slovo. - Bože.
- To myslíte vážně? - Ano.
Není to činel?
Ano. Činel je taky autentický.
Ze stejného materiálu jako misky na pibimbap.
Umyl jste ho?
Samozřejme, tucetkrát.
Co tady ten Pibim vůbec hledá?
GENIÁLNÍ RESTAURATÉRKA
Taky připravuji pibimbap.
Jako by se celý jeho život točil kolem pibimbapu.
Dokonce z toho vytvořil jazyk.
Naprosto mě a můj pibimbap zastínil.
To jsou mleté škeble?
Z mletých škeblí a krevet jsem udělala omáčku.
Část jsem zarestovala a v části obalila zeleninu.
To je základ mého jídla.
V tchongjonském stylu.
To vás někdo naučil?
Jednou jsem byla v Tchongjongu,
kde jsem poprvé viděla bílý pibimbap.
Tak mi chutnal, že jsem se ho naučila.
Hned jste se ho naučila a teď je váš.
Ano, správně.
Učíte se rychle,
Restauratérko.
Vařím po paměti.
Pibimbap v Tchongjongu je bílý
a mě zajímalo, jak ho jí bez kočchudžangu.
Protože Tchongjong oplývá mořskými plody,
restují je v sezamovém oleji,
který používají místo kočchudžangu.
Díky základu z mořských plodů má pibimbap bohatou chuť.
Mořské plody tedy uvaříte a…
Ano, tím to dochutím.
- Místo koření? - Přesně tak.
Používám devět různých druhů zeleniny,
které smíchám se základem z mořských plodů.
ČERSTVÉ ŘASY A ŘASY TCHOT
Pipimbap v tchongjongském stylu musí být šťavnatější,
proto dělám polévku z mořských plodů,
do které pibimbap zamíchám. Jako když jíte dušené sójové boby s rýží.
Ale mám strach, co předvede Král Pibim.
Můj pibimbap je jedinečný,
protože je to jediný pravý pibimbap, který obsahuje slovo pibim.
Bude ohromen,
pokud hodnotu pibimbapu dokáže ocenit.
Ale můj bude jiný než jeho.
Jeho je ve stylu Čolla-do,
zatímco můj je v přímořském stylu Kjongsang-do.
Moje jídlo musí nejdřív ohromit mě.
Ochutnal jsem a řekl si, že jsem skvělý kuchař.
Hlavu mám plnou pibimbapu.
Dala jsem do toho všechno.
Ať mi štěstí přeje.
TAK SE MÍCHÁ SVĚTEM PIBIM SORI!
PRAVÝ PIBIMBAP
Jí se speciálním způsobem,
protože je to jídlo kombinované s hudbou.
- Je v tom víc? - Ano.
Nemůžu prostě jíst?
Vezměte si tohle, prosím.
Tyhle hůlky jsou paličky.
Začnu hrát a jakmile řeknu: „Zamíchat!“,
- zamíchejte to do rytmu. - Dobře.
Jasně!
Slova jsou „Pibim“.
- Dobře. - To je ono.
Míchejte. Jdeme na to.
Raz, dva, tři, čtyři.
- Pibim, pibim. - Pibim, pibim.
- Pibim, a zamíchat! - Pibim, pibim.
- Pibim, pibim.
- S větší vášní! - Dobře.
Jako byste míchal světem!
Světe, třes se!
- Pibim, pibim. - Pibim, pibim.
- Raz, dva, tři, čtyři! - Pibim!
- Bum! - Pi…
- Už je po všem? - Ano.
Je to chytlavé.
Je to moje hudba.
Jste vyřazen.
KRÁL PIBIM VYŘAZEN
Je to moc slané.
Dám si kávu.
Vezměte si ji.
Je to slané.
Moc jste to osolil.
Bylo by lepší, kdyby písmena byla větší,
a tím bylo víc rýže.
- Ale obdivuji váš zápal. - Děkuji.
Jste nositelem tradic.
- Děkuji. - Je to obdivuhodné.
Ano, děkuji.
Král odchází.
Byl sesazen.
Král Pibim byl vyřazen.
- Vizuálně to lahodí oku. - Děkuji.
Mám chuť se do toho hned pustit.
PIBIMBAP V TCHONGJONGSKÉM STYLU SUNDÄ SE SUŠENOU TRESČÍ KŮŽÍ
A KIMČI S FERMETOVANÝMI ŽÁBRAMI
Musí se jíst s polévkou a tofu.
- Mám to rozmačkat? - Ano.
- Dejte si tam ještě polévku. - Ano?
S polévkou by to mělo být pikantní,
jako pibimbap z Kjongsang-do se sójovou omáčkou.
Dlouho se rozmýšlel.
Myslím…
Jak to, že i přes své mládí vaříte jako matador?
Nemusím si nic rozmýšlet.
Přežila jste.
No teda.
Děkuju.
GENIÁLNÍ RESTAURATÉRKA PŘEŽILA
To jídlo ve mně vyvolalo zapomenutou vzpomínku.
Udělat takovou sójovou omáčku z mořských plodů
umí jen regionální mistři.
Líbilo se mi, že vzkřísila zapomenuté jídlo,
ale dodala mu také lahodnost.
Za to jsem byl vděčný. A bylo to výtečné.
Před očima se mi promítly všechny dny,
kdy jsem pracovala v restauraci.
Skoro jsem se rozplakala.
Připravil jsem obilnou rýži,
polévku s perilou, dušenou makrelu a tři druhy kořeněné zeleniny.
Moje jídlo je luxusní, ale současně jako od maminky.
Tato jídla mají chutě a eleganci, kterou diváci nepoznají.
Mistře příloh, přežil jste.
Děkuju.
Gratuluji!
- Věděl jsem, že to dáš. - Děkuju.
Ve svém podniku v Namjong-dongu podávám kuře grilované na dřevě.
KUŘE JONG
Specializuju se na kuřecí jídla, takže jsem dělal hlavně kuře.
Toto jsou kuřecí prsíčka a stehýnka.
První jídlo, které ochutnáte, je maso ze stehýnka.
Griloval jsem je se saké a mořskou solí.
Je to dobré.
Přežil jste.
Díky.
Dobrá práce. Skvělý výkon.
KOŘENÁŘ MAJITEL „EDAMAME“
Kjongsang-do má boha gamblingu,
Čolla-do mistra kamenné tváře,
a Soul má mě, Kořenáře.
KOŘENÁŘ
Dochucuju k naprosté dokonalosti.
Připravuji mapo tofu.
Není moc slané ani sladké.
Je dokonale vyvážené.
VYVÁŽENÉ MAPO TOFU
Prošel jste. Přezdívka vám sedí.
Umíte pokrm dokonale dochutit.
Páni, gratuluji!
- Kořenář… - Výborně.
- přežil. - Jo!
Kořenář přežil.
Když jako porotce představili šéfkuchaře Ana,
myslel jsem, že to nedám.
Znám ho až moc dobře.
Dobrý den, Jedna dva tři.
- Zdravím. - Jak to jde?
Dobře. Rád vás vidím.
Co znamená „Jedna dva tři“?
Pracoval jsem v restauracích s jednou, dvěma a třemi hvězdami.
- Nerad se chlubím. - Samozřejmě.
Když říkáte „Jedna dva tři“,
zahrnuje to i tu moji?
Jistěže ano.
Nebuďte nervózní.
Dobře.
- Nejsme v Mosu. - Jasně.
Před třemi lety jsem pod jeho vedením pracoval v Mosu.
Úzce jsme spolupracovali.
- Vidím Paik Čong-wona. - Kdo je ten druhý?
- Vážně? - To je šéfkuchař An Sung-džä.
Jsem v háji.
Co mám dělat?
Teď jsem ještě nervóznější.
Nebyl bych, kdyby to byl někdo jiný.
Musím se opravdu snažit.
Věděl jsem, že bude přísný,
tak jsem si řekl,
že prostě uvařím výborné a bezchybné jídlo.
Slyšela jsem, že pracoval i pro šéfkuchaře Ana.
Trojhvězda.
Určitě pracoval v Mosu.
TROJHVĚZDA
Dal jsem si přezdívku „Trojhvězda“,
protože jsem pracoval v tříhvězdičkových restauracích.
Benu a Atelier Crenn v USA a Mosu v Soulu.
Moje přezdívka vychází z mých zkušeností z těchto tří restaurací.
- Znáte šéfkuchaře Ana? - Ano.
Měl byste být tamhle.
Kam se poděl šéfkuchař An?
Ví, že jste teď tady?
Nejspíš mě už viděl.
- Takže jste jeho učeň? - Přesně tak.
- Nesmíte vypadnout. - Ano.
- To by byla pohroma. - Na tohle se neohlížím.
Jistě. To nic.
- Budu se těšit. - Děkuji.
Chtěl jsem, aby moje jídlo hodnotil šéfkuchař An,
ale dostal jsem pana Paika.
Myslel jsem, že je po mně.
Pan Paik má rád jednoduchost
a vaří každodenní jídla.
Přežil jste.
Při vaření jsem se snažil hodně dbát na detaily,
ale bál jsem se, že nepozná,
kolik úsilí jsem vložil byť do jediného sousta.
Chtěl jsem se odlišit od ostatních a uvařit něco lepšího.
Dokonce i zeleninu krájím velmi pečlivě.
- Je ztělesněním fine diningu. - Jo.
Podívej, jak krájí.
Omáčku jsem chtěl udělat co nejpodobnější té,
kterou jsem dělal při tréninku,
a proto jsem všechno odměřoval, abych minimalizoval možnost chyby.
Je milý a čistotný.
Učí se u šéfkuchaře Ana.
Dělá všechno, jak se má.
Ve srovnání s ostatními je na jiné úrovni.
Přinesl si i vlastní dávkovače na omáčku.
Výtečně, jako v restauraci.
Tamhleten si pěkně potichu vede dobře, že?
- Tady. - Myslím, že vaří kachnu.
Mou hlavní surovinou je kachna ponghwa.
Kachna se obvykle negriluje na dřevěném uhlí,
protože pouští hodně tuku.
Ale napadlo mě, že to zkusím, protože je to vynikající.
Kachna!
Vždycky jsem si myslel, že je obtížné kachnu takhle připravit.
Je udělaná přesně tak, jak má být.
Vypadá to tak.
Velmi dobře pracuje s uhlím.
Opaluje jahody.
Co to dělá?
Uvařil humra a přelívá ho máslem.
- Prý taky pracuje v Mosu. - Prosím?
Je technicky velmi zdatný.
Připravuji humra.
Podávám pošírovaného humra
a k humrovi kinilaw, ceviche ve filipínském stylu.
Tak to dělají michelinští šéfkuchaři.
Jejich pozornost k detailům při práci se surovinami
je na úplně jiné úrovni.
Chci jim ukázat, co umím.
Chci uvařit výborné,
vyvážené jídlo bez zbytečného pozlátka.
Tady to je.
Vysvětlím vám své jídlo.
Tohle je kachna ponghwa pomalu tažená na dřevěném uhlí.
KACHNA PONGHWA S OSTRUŽINAMI
Nalevo je červené zelí naložené v extraktu z korejských ostružin.
Napravo jsou jahody ožehlé na dřevěném uhlí
a všechno je dozdobeno jarní cibulkou.
Kachna ponghwa je…
Moment.
- Promiňte. - To nic. Utřete se.
Chlubíte se, že jste tvrdě pracoval?
- Udělal jste to schválně, že? - Ne, to ne.
Dobře.
Je lepší, když se jí s kachnou.
Je tam kmín?
Ano, kmín.
OCHUCENO KMÍNEM
Skvělá kombinace.
Ano, pane.
Nenechal ani kapku omáčky.
Při ochutnávání jsem si vzpomněl
na spoustu kachních pokrmů, které jsem ochutnal ve Francii,
a říkal jsem si, jestli je tohle lepší.
Byl to můj standard, protože to byl jeho pokrm.
- Jedna dva tři… - Ano, pane?
Hodně jste se zlepšil.
Děkuju.
Vážně.
Samotná příprava kachny
a také způsob krájení masa jsou velmi jemné.
Pak jste se zamyslel, jak dát pokrmu další rozměr,
a zvolil jste korejské ostružiny a jahody.
Ale nejvíc se mi líbila teplota,
cuisson kachny.
CUISSON: STUPEŇ PROPEČENÍ
Jedna dva tři, přežil jste.
Děkuju.
- Co se stalo? - Prošel.
- Vážně? - To bylo jasné.
JEDNA DVA TŘI PŘEŽIL
- Myslel jsem, že odcházíš. - Vyděsils mě.
- Výborně. - Skoro jsem plakal.
- Bezva. - Vím, jak se cítíš.
- An tě pochválil. - Já vím.
Sedni si vedle mě.
- Skoro jsem brečel. - Já taky.
Gratuluju.
Dostal jsi uznání od svého mistra.
Jsme tu silná skupina.
Jsi první z fine diningu.
Jaký ten humr asi byl?
Vypadá to jednoduše,
ale použil jemné techniky.
Pan Paik nemá fine dining moc v lásce, že?
Lidé si myslí, že pracuji jen s obyčejným jídlem, ale není to tak.
Mám rád zážitkovou gastronomii.
Znám ji dobře a dokonce jsem ji studoval.
Bude to jiné, protože je to pan Paik.
Nalevo je humr kinilaw, což je filipínský ceviche,
dochucený kokosovým octem, limetkou a tamarindem.
Napravo je humr přelívaný máslem.
Nahoru patří pepřová omáčka z humří hlavy a vnitřností.
- Omáčku semhle? - Ano.
- Mám vám to nalít? - Jistě.
Omáčka je dobrá.
Děkuju.
- Tohle malé jídlo… - Ano, pane?
…oplývá obrovskou škálou chutí.
- Prošel jste. - Děkuju.
TROJHVĚZDA PŘEŽIL
- Děkuju. - Dobrá práce.
I do malého kousku humra vtěsnal velmi bohaté chutě.
Kvalita jídla mě překvapila, protože byla srovnatelná
s mnoha skvělými restauracemi doma i v zahraničí.
Nemohl, než rovnou projít.
Zvládl jsi to.
- Gratuluju. - Kdo tě hodnotil?
Šéfkuchař An.
- Šéfkuchař An? - Ano.
Díky bohu, že jsem ho nedostal.
Všichni jsou velmi talentovaní.
Jsou tady i šéfkuchaři zážitkové gastronomie.
Taky ji dělám, takže…
UŽ BRZY V 2. KOLE
Černá lžička, která se chce utkat s Čchä Hjon-sokem z Bílých lžiček,
předstupte, prosím.
Jsem v háji.
Je tu spousta skrytých talentů.
Hodně mladých kuchařů využívá moderní techniky.
Bojím se, že moje jídlo je moc obyčejné.
Všechna jídla byla okouzlující a elegantní.
Spousta lidí dělá západní kuchyni.
Nemohla jsem s nimi soupeřit.
Myslím, že moje pokrmy jsou vedle jejich moc obyčejné.
Má na sobě hanbok.
Vypadá v tom skvěle, když vaří.
Jsem Teta omakase a připravuji pokrmy korejské kuchyně.
MAJITELKA „CHEERFUL DRINKING TABLE“
Mí zákazníci si nemusí objednávat,
protože jim servíruji jídlo ve správný čas, jako omakase.
Tak se ze mě stala Teta omakase.
Moje pokrmy jsou základem plnohodnotného domácího jídla.
Je tu smažená ryba, povařená chobotnička,
maso pečené různými způsoby
a pět příloh.
Podávám také korejský čon a hřebenatky a krevety v páře.
Je to teplé domácí jídlo, po kterém lidé v dnešní době touží.
Nabízím celou škálu pokrmů.
Nevaří náhodou ve školní jídelně?
- Používá obědový tác. - Aha.
Jsem Mistryně školní kuchyně
a pracuji jako kuchařka na základní škole v Jangsanu.
Vařím pro studenty už 15 let, proto ta přezdívka.
Ve škole jsem velmi oblíbená, mezi studenty i učiteli.
Co je dnes k obědu?
Máme zelné kimči,
vařené vepřové ssam a ssamdžang,
smažené ančovičky s kočchudžangem a hovězí polévku.
Taky jsem udělala omáčku se švestkovým extraktem,
který potlačuje mastnotu vepřového.
Děti nemají moc rády vepřové s fermentovanou krevetovou omáčkou,
- proto ta omáčka. - Přesně tak.
Udělala i rýži, takže jí nemůže vyčíst, že to má moc slané.
Byla jsem trochu nervózní.
Syn mi říkal, že nemám klesat na duchu.
Vypadá to, že mu chutná.
To jídlo je pro děti.
Ale bylo tak dobré, že jsem nemohl přestat.
Tohle jídlo
mě vrátilo do dětství.
Tohle jsem jídával ve škole…
- Aha. - …než jsem odešel do zahraničí.
Dodnes na tu chuť nemůžu zapomenout.
Všechno bylo v pořádku,
až na jednu věc.
- To je Teta omakase. - Prý je legendární.
Radost na ni pohledět.
- Tamhle. - Vaří velmi rychle.
- To všechno jste uvařila sama? - Ano.
- Co je to za rýži? - Z ječmene.
Udělala jsem ji proto, že je chutná,
když ji smícháte s nedojedenými zbytky.
- Zbylé maso, chobotnice a tak? - Ano, všechno smíchejte.
A taky zelenina, když nějaká zbude.
Nic nepřijde nazmar
a získáte plnohodnotné jídlo i svačinku.
Zajímavé je, že každé jídlo je okořeněné téměř stejným způsobem.
Byl jsem rozhodnutý ji poslat dál,
pokud to vepřové bude chutnat tak, jak jsem čekal.
Protože pak by dobře zvládla udělat cokoli.
Prošla jste.
Děkuju.
Tohle je dobré v zimě, takže…
- Už ochutnávat nemusím. - Děkuju.
Tohle mi k hodnocení stačí.
- Tohle všechno za tak krátkou dobu. - Teta omakase…
TETA OMAKASE PŘEŽILA
Ta paní v hanboku to zvládla.
Ochutnejte to.
Takhle to chutná jinak.
Nejlepší nakonec. Měla jste vařit pomaleji.
Díky.
- Gratuluji. - Děkuji.
Gratuluji.
Nevěděla jsem, jestli to zvládnu.
Páni, Teta omakase.
- Je skvělá. - Rozhodně.
Musí být vážně dobrá,
když ji po jediném soustu nechal projít pan Paik,
který je expert na korejské jídlo.
Ano?
Vyladit všechny komponenty tak, aby si pochutnali všichni,
vůbec není snadné.
A vařit pro malé mlsné jazýčky je ještě těžší.
Ano. Děti jsou v jídle vybíravé.
- To si umím představit. - Ano.
Ohledně vašeho pokrmu se musím poradit,
takže prozatím rozhodnutí odložím.
Chápu.
MISTRYNĚ ŠKOLNÍ KUCHYNĚ ČEKÁ
Jídlo pro děti vaří s láskou.
Trochu mi zaskočilo, protože to bylo dojemné.
Nechal jsem ji čekat,
aby můj úsudek neovlivnila sentimentalita.
Uvařila jsem to, co mají rády děti.
Jí školáci vepřové ssam?
Ano, chutná jim.
- Vážně? - Ano.
Vaříte tak, aby jim chutnalo.
- Děkuji. - Děkuji.
Chci jí fandit, protože její jídlo je skromné.
POKUD SAMI NEVYBEROU 20 KUCHAŘŮ,
BUDOU PŘEŽIVŠÍ VYBRÁNI Z ČEKAJÍCÍCH
Neměl jsem se od koho učit, tak jsem se všechno naučil sám z knih.
Nevěděl jsem, jestli je to správně.
KOMIKSÁK
Tohle je Oishinbo a Iron Wok Jan.
- Ano, pane. - Četl jste je všechny?
Přečetl jsem jich víc než učebnic.
Váš recept z nich vychází?
Nechávám se jimi inspirovat.
To je super.
Jak vás inspirovaly?
S kámošem jsme měli obchod s komiksy.
- Obchod s komiksy? - Ano.
Prodával jsem tam ttokbokki a to mě přivedlo k vaření.
Udělal jsem ttokbokki z komiksu Cooking Master Boy
a lidi šíleli.
Tehdy jsem se začal zajímat o vaření.
Hodně jsem se inspiroval komiksy.
Jak se jmenuje vaše jídlo?
„Vepřové tung-pcho z Oishinbo, kniha 2, strana 25.“
Tak se jmenuje?
A jak se jmenuje tohle?
„Iron Wok Jan, kniha 8, strana 23.“
Znáte to zpaměti.
Je vaše jídlo pojmenované po stránkách?
Ano, prozatím.
Skvělý nápad.
Takže vás nikdo neučil vařit?
Ne.
Nikdy jsem nebyl v žádném kurzu
a od nikoho jsem se to nenaučil.
Učil jsem se vařit jen z knih.
Jsem tady, abych zjistil, jestli to, co vařím, je vůbec dobré.
Nejsou tam dva šéfkuchaři čínské kuchyně?
Kdo je ten druhý?
Nechodil jsem na prestižní kulinářskou školu
ani se neučil od slavného šéfkuchaře.
Začínal jsem od nuly a musel tvrdě pracovat,
abych se dostal tam, kde jsem.
SAMOUK
V prváku na střední
jsem rozvážel jídlo, abych finančně vyšel.
A pak jsem nějak začal s čínským jídlem
a porůznu pracoval a sem tam jsem pochytil pár tipů.
Vařím, roznáším jídlo a dokonce rozdávám letáky.
Tak jsem se sem dnes dostal.
- Dělá masovou kouli. - Fakt?
S celou cibulí?
- Je kulatá. - Jo.
Má dokonalý tvar.
Jak se dělají takové masové koule?
- Viděl jsi někdy něco takového? - Ne.
Já taky ne.
To myslíš vážně?
Tohle je neobyčejný pohled.
Chtěl jsem udělat něco extra.
Nikdy jsem nic takového neviděl. Těším se na to.
Děkuju.
Svůj um jsem chtěl předvést na masové kouli osmi pokladů.
Masová koule s restovanou zeleninou osmi pokladů.
Nejdřív osmažím cibuli obalenou mletým masem.
Když se maso zpevní, cibuli vytáhnu.
Pak osmažím osm druhů zeleniny…
a dám ji dovnitř.
Nikdy jsem se to neučil.
Jen jsem o tom četl
a hned jsem věděl, co tam mám dát.
Inspiroval jsem se tím
a vytvořil si vlastní verzi masové koule osmi pokladů,
která se liší od originálu.
To jsem chtěl ukázat.
Velmi chytré.
Myslím, že je zaujme,
že něco takového dokáže uvařit kuchař čínské kuchyně v Koreji.
MASOVÁ KOULE OSMI POKLADŮ
Nejdřív ji musíte rozlomit nebo rozmáčknout.
Mám vám ji nakrájet?
Ano, prosím. Nevím, jak se to jí.
Tady to je.
Naberete si oliheň…
pak čoj a kousek mletého masa.
Tak se to jí.
- Tady. - Dobře.
Jak asi bude posuzovat čínskou kuchyni?
Houba.
- Podívejte na jeho výraz. - Chutná mu to.
- Samouku. - Ano, pane.
VEPŘOVÉ TUNG-PCHO Z OISHINBO, KNIHA 2, STRANA 25
KRABÍ JARNÍ ZÁVITEK Z IRON WOK JAN, KNIHA 8, STRANA 19
Nebyl nikdo, kdo by mé kuchařské schopnosti potvrdil.
Ale teď, když jsem tady, můžu o to požádat pana Paika.
Co je to nahoře?
Posypal jsem je moučkovým cukrem.
- Co je tohle? - Jen vepřové tung-pcho.
Vypadá to hezky.
Udělal tung-pcho?
Bože, to jako fakt?
Proč všichni vaří čínské jídlo?
Vařit vás nikdo neučil, je to tak?
Přesně tak, pane.
Můžete ho nakrájet nožem a dát si ho s pak čoj.
- Ne, mělo by se to dát… - Jasně.
- …krájet vidličkou. - Aha.
Ano, jistě.
Procestoval jsem celou Čínu a všude ochutnával vepřové tung-pcho.
Člověk se to sám nenaučí.
Jste samouk, že?
Ano, jsem.
- Samouku. - Ano, pane.
- Přežil jste. - Díky!
Díky!
- Je to výborné. - Díky.
Opravdu.
Má to velmi jedinečnou chuť,
které umí dosáhnout jen korejští šéfkuchaři
a která je tak odlišná od autentické čínské.
- Děkuji. - To je klíč.
A také si myslím,
že hlavní je to, jak je uvařené pak čoj,
a to vaše je uvařené dokonale.
Všechno je skvělé.
Děkuju.
SAMOUK PŘEŽIL
Vedl si skvěle.
Děkuju.
Asi se rozpláču.
Dostaň to ze sebe!
- Poplač si. - Nesmím.
Jste samouk, že?
Ano, jsem.
Prošel jste.
Jak jste se to naučil?
- Opravdu jste se to naučil sám? - Ano.
- Děkuji. - Páni.
Gratuluju.
KOMIKSÁK PŘEŽIL
- Kdo? - Komiksák.
- Vařil jsi čínské jídlo? - Ano.
- A co? Tung-pcho? - Ano, a jarní závitky.
VSADILI NA ČÍNU
To všechno za 100 minut?
- Hele. - Ano.
Konkurence je velká.
ŠÉFKUCHAŘ ČÍNSKÉ KUCHYNĚ
Je jich tolik.
ŠÉFKUCHAŘI ČÍNSKÉ KUCHYNĚ
- To je jízda. - Bude to zábava.
Asi bych bral šéfkuchařku Čung Či-sun.
Volím šéfkuchaře Lu Čching-laje.
To nebude pěkné.
KDO SE STANE ŠAMPIONEM ČÍNSKÉ KUCHYNĚ?
Maso snad nikomu nevadí.
STŘÍBRNÁ LŽÍCE KUCHAŘ A YOUTUBER
Asi jsem měl přehnané naděje.
STŘÍBRNÁ LŽÍCE VYŘAZEN
ŘEZNÍK DODAVATEL MASA
Řezníku, jste vyřazen.
Díky.
Jste vyřazen.
Vždycky si věřím.
MISTR MASA
Podívejte na ta žebra.
Tenhle Mistr masa je profík.
Přeřezává kost.
- Co dělá? - Žebírka.
Je to Mistr masa.
Říkají mi Mistr masa, protože mám rád maso a rád ho připravuji.
CIBULE
HRUŠKA
CUKR
SÓJOVÁ OMÁČKA
- Vypadá to jako omáčka na kalbi. - Kalbi-džim, že?
- Používá papiňák. - Jasně.
Dělám kalbi-džim, ale v mé přepracované verzi.
Vycházím z francouzského hovězího bourguignon…
DUŠENÉ HOVĚZÍ V ČERVENÉM VÍNĚ SE ZELENINOU
…a dělám jeho fúzi s korejskými dušenými žebírky kalbi-džim.
Toto jídlo jsem nazval
Kalbignon.
Kalbi-džim vypadá moc dobře.
Myslím, že kalbi-džim
musí být fakt dobré,
- protože každý ví, jak se připravuje. - Jo.
Tedy, je to speciální pokrm, ale musí být opravdu extra,
aby v téhle soutěži uspěl.
Vypadá to jako západní jídlo,
ale když si kousnete,
ucítíte něco povědomého.
To připravil z hovězích odřezků?
Ano.
To je úžasné.
KALBUIGNON
Tohle je kalbi-džim s dýňovým pyré
a restovanou růžičkovou kapustou.
Připravil jsem hlavní chod.
Vizuálně je to úžasné.
Děkuju.
- Nemá to mít konzistenci polévky, že? - Ne.
Prošel jste.
Nechci to spolknout.
Chci si tu křehkost vychutnat,
ale při žvýkání mi to prostě sjede do krku.
Je tam lehký náznak přírodního aroma masa
skvěle propojeného s omáčkou.
- Gratuluju. Je to výborné. - Děkuju.
- Páni, gratuluju! - Pojď, Mistře masa!
MISTR MASA PŘEŽIL
Jsi vážně mistr!
- Mistr masa. - Naprostý mistr.
Je zosobněním své přezdívky.
To maso bylo tak křehké, že jsem ani nemusel žvýkat.
Jak to propána udělal?
Co je to? Vypadá to jako sašimi.
Tohle jídlo by mohlo do Koreje
přilákat diváky z celého světa.
Je průkopnické.
Tohle jste ještě neviděli.
ŠÉFKUCHAŘ CELEBRIT
Používá jen zeleninu.
Zelenina.
Není to moc jednoduché?
Nic jiného nemá.
Až lidé uvidí mé suroviny,
možná budou pochybovat.
Jsou to běžné suroviny jako řepa, avokádo,
kedlubny, houby šiitake,
kořeny lotosu a další.
Tohle všechno seženete v každém obchodě.
To je japonské jídlo? To je šiso.
Ano, šiso.
Myslím, že je japonské.
Myslel jsem, že to jsou ušně, ale je to zelenina.
To jsou houby šiitake.
- Dal tam jen šiitake. - Takže to nejsou ušně.
- Myslím, že používá jen zeleninu. - Ano, vypadá to tak.
Možná nakrájí zeleninu jako sašimi.
Mé jídlo je vegetariánské sašimi a vegetariánské futomaki.
Všichni používají proteiny, jako jsou maso a ryby,
ale já jsem se rozhodl pro vegetariánský pokrm.
Klíčem k mému jídlu je iluze chuti.
Ochutnáte a najednou ucítíte chuť tuňáka nebo ušně.
Je to jídlo, které vytváří iluzi z obyčejných surovin.
Zelenina je nejjednodušší, ale současně nejsložitější surovina.
Musíte ji správně uvařit,
zaudit,
usmažit
a podusit.
Musíte dbát na detaily.
Nejdůležitější je organizace času.
Když se pokazí jedna věc,
ovlivní to všechno ostatní.
Klíčem k zelenině bude textura.
Šéfkuchař An si zakládá na správně připravené zelenině,
takže musí být perfektní.
Pro mě je nejdůležitější to,
jak je uvařená zelenina.
To, jak je uvařená zelenina…
Myslím, že hlavní je to, jak je uvařené pak čoj.
Chce ho mít uvařené přesně tak, jak to má rád.
- A to je přesně jak? - Znám šéfkuchaře Ana
a vím, že věnuje maximální pozornost detailům.
Určitě mé jídlo ocení.
Mám hotovo.
Čekám na veganské suši.
Pokud vychytal všechny chutě,
za ochutnání bych i zaplatila.
To vypadá…
jako sašimi.
Trochu jako tuňák.
Ano, udělal jsem vegetariánské sašimi
a vegetariánské futomaki.
Je tu spousta komponent.
Kořen lotosu a zlaté kiwi nakládané s klanopraškou,
houby šiitake povařené ve sladké sójové omáčce,
kedlubny a nakonec uzená řepa s avokádem.
Tady je moje sašimi.
Navrhuji, abyste nejdřív
- ochutnal tohle. - Začnu tímhle.
- Musíte ochutnat i tohle. - Dobře.
To je kiwi.
- Dejte si na to wasabi… - Taky trošku wasabi.
zabalte do mořských řas a namočte do sójové omáčky.
- Vážně to je jako tuňák. - Ano.
Při jídle zavřete oči.
- Zavřít? Dobře. - Ano.
Podívej.
Zkombinoval vařenou řepu s avokádem.
- Dobře. - Dává to smysl,
protože řepa není mastná jako skutečný tuňák.
Velmi chytré.
- Avokádo je tučné. - Jasně.
- Šéfkuchaři celebrit. - Ano?
Překlad titulků: Kamila Králíková