‎UN SERIAL NETFLIX
‎EPISODUL 2 ‎IAD
‎Sang-woo!
‎Mulțumesc.
‎Voi doi mi-ați salvat viața.
‎Mă bucur că ești în viață.
‎Ați trecut cu toții de primul joc. ‎Felicitări!
‎Vă prezint rezultatele primului joc.
‎NUMĂRUL DE JUCĂTORI
‎Din 456 de jucători, 255 au fost eliminați
‎și 201 jucători au finalizat primul joc.
‎Domnule!
‎Îmi pare rău.
‎O să-mi plătesc datoriile sigur.
‎Le voi plăti cu orice preț.
‎Vă rog, domnule!
‎Eu am
‎un copil.
‎Nici măcar n-am înregistrat nașterea, ‎pentru că încă nu i-am pus nume.
‎Vă rog, lăsați-mă să plec!
‎Domnule, îmi pare rău.
‎Vă rog să-mi cruțați viața!
‎Voi găsi o cale de a plăti datoriile.
‎- Cruțați-mă! ‎- Și pe mine.
‎Vreau să mă opresc aici. Dați-mi drumul!
‎Vă rog, cruțați-mi viața!
‎Vă rog, lăsați-mă să plec!
‎Cruțați-mă, vă rog!
‎Se pare că a fost o neînțelegere.
‎Nu vrem să vă facem rău ‎sau să recuperăm datoriile.
‎Vă amintesc că suntem aici ‎ca să vă acordăm o șansă.
‎O șansă?
‎Asta numești tu șansă?
‎Ne omorâți când ne puneți ‎să jucăm un joc de copii.
‎Ce șansă mai e și asta?
‎Poate avem datorii,
‎dar nu înseamnă că merităm să murim.
‎E doar un joc.
‎I-ați ucis pe toți oamenii aceia.
‎Și voi numiți ăsta joc?
‎Au fost eliminați ‎pentru că au încălcat regulile jocului.
‎Dacă respectați regulile,
‎puteți pleca în siguranță ‎cu banii promiși.
‎Nu am nevoie de premiul ăla stupid!
‎Vă rog, lăsați-mă să plec!
‎Consimțământul din clauza unu:
‎„Jucătorul nu se poate opri din joc.”
‎Credeți că veți scăpa, după tot ce faceți?
‎Poliția va da buzna în orice clipă ‎să ne găsească pe cei dispăruți.
‎Are dreptate.
‎Dacă nu ne dați drumul,
‎ne vor localiza urmărindu-ne telefoanele ‎și vor veni după noi!
‎- Ăla vă va fi sfârșitul! ‎- Sunteți terminați!
‎Consimțământul din clauza doi:
‎„Jucătorul care refuză să joace ‎va fi eliminat.”
‎Consimțământul din clauza trei:
‎„Jocurile se pot încheia
‎dacă majoritatea e de acord.”
‎Corect?
‎Corect.
‎Atunci haideți să votăm!
‎Dacă majoritatea vrea să plece de aici,
‎trebuie să ne dați drumul.
‎Cum doriți, vom vota încheierea jocului.
‎Înainte să votăm,
‎permiteți-mi să anunț premiul în bani ‎acumulat după primul joc.
‎În total, 255 de jucători ‎au fost eliminați la primul joc.
‎Punem în joc 100 de milioane de woni ‎pentru fiecare jucător.
‎Prin urmare, ‎premiul de 25,5 miliarde de woni
‎s-a strâns până acum în pușculiță.
‎Dacă renunțați acum, ‎cele 25,5 miliarde de woni vor fi trimise
‎familiilor îndoliate ‎ale jucătorilor eliminați.
‎O sută de milioane de fiecare.
‎Însă, vă veți întoarce acasă ‎cu mâna goală.
‎Mă scuzați.
‎Dacă trecem de toate cele șase jocuri,
‎cât primim?
‎Fiindcă au fost 456 de jucători, ‎premiul total e de 45,6 miliarde de woni.
‎Vom începe votul.
‎După cum vedeți, ‎aveți două butoane în față.
‎Dacă vreți să mai jucați, ‎apăsați butonul verde cu O.
‎Dacă vreți să nu mai jucați, ‎apăsați butonul roșu cu X.
‎După ce votați, ‎treceți de partea cealaltă a liniei albe.
‎Votul se va face în ordinea descrescătoare ‎a numerelor de pe piept.
‎Jucător 456, votează, te rog!
‎Jucător 453, votează, te rog!
‎Jucător 218.
‎Ați înnebunit cu toții?
‎Vreți să continuăm nebunia asta?
‎Și ce dacă plecăm?
‎Se schimbă ceva dacă plecăm?
‎Viața acolo afară ‎e un iad oricum, la naiba!
‎Are dreptate!
‎Dacă ne oprim acum, ‎le facem o favoare doar morților.
‎Doar ei iau 100 de milioane de woni.
‎Noi am câștigat! Nu e corect.
‎Vă rog, nu faceți asta!
‎Să mergem acasă!
‎Eu n-am casă la care să mă întorc.
‎Aici măcar am o șansă. Dar acolo?
‎Nu am nimic acolo.
‎Să stăm și să o facem până la capăt!
‎Mai bine stau aici și mor încercând, ‎decât să mor acolo ca un câine.
‎Dobitocule! Dacă vrei să mori, ‎atunci du-te și mori singur!
‎Nu ne băga în asta, rahat cu ochi!
‎Așa că nu mai pălăvrăgi!
‎Nu vom tolera niciun act care să împiedice ‎acest proces democratic.
‎Să reluăm procesul de votare!
‎Acesta e ultimul concurent care votează.
‎Jucător 1.
‎Medicul a spus
‎că am o gâlmă la cap.
‎Tumoră pe creier.
‎Dacă vreți să mai jucați, apăsați O!
‎Dacă vreți să se oprească jocul, ‎apăsați X!
‎Majoritatea jucătorilor au votat ‎terminarea jocului.
‎Prin urmare acest joc s-a încheiat.
‎Cine vrea să plece, să o facă!
‎Dar lăsați-i pe cei care vor ‎să rămână să joace!
‎Jumătate dintre noi au murit deja!
‎Nu ne putem opri aici!
‎Are dreptate! Lăsați-ne să continuăm!
‎Da! Lăsați-ne să continuăm!
‎E păcat că trebuie să ne luăm adio așa.
‎Însă nu vom zăvorî poarta ‎acestei oportunități pentru voi.
‎Dacă majoritatea vreți să mai participați,
‎vom reîncepe jocul.
‎Bun. La revedere.
‎Ajutor! E cineva aici!
‎E cineva acolo? Aici!
‎Vrei să taci?
‎Ce?
‎Cine ești?
‎Hoața de buzunare? ‎Tu ești, hoațo de buzunare?
‎Dacă nu vrei să petreci noaptea așa, ‎dezleagă-mă!
‎Ce?
‎Fir-ar! Unde suntem?
‎Hei! Mă dezlegi și pe mine acum?
‎Hei, eu… Desigur.
‎Te poți îmbrăca întâi. E frig, nu?
‎Îngheț și eu.
‎Vai! Doamne! Da, grăbește-te!
‎Mă dor picioarele. Hei!
‎Trebuie să mă dezlegi acum! Haide! Hei!
‎Stai! Ce faci? ‎Trebuie să mă dezlegi înainte să pleci!
‎De ce?
‎Pentru că și eu te-am dezlegat!
‎Nu ești prea bătrân ‎să fii atât de naiv sau prost?
‎Odată ce te voi dezlega,
‎o să mă hărțuiești ‎și o să ceri banii înapoi.
‎Asta e.
‎Bine, fie.
‎O să uit de bani. Dezleagă-mă, bine?
‎Vorbești serios?
‎Da, chiar nu voi zice nimic despre bani.
‎Cum să te cred?
‎Jur pe mama mea.
‎Acum, dezleagă-mă! E foarte frig!
‎La naiba! Mă doare.
‎Fir-ar!
‎Fir-ar! Vino aici!
‎Banii mei… Dă-mi banii înapoi!
‎Dă-mi-i! La naiba!
‎Dă-mi banii înapoi! Dă-mi-i înapoi! Frate…
‎La naiba, dă-mi banii!
‎Îmi pare rău pentru mama ta.
‎Nenorocito… oprește-te acolo! Hei!
‎Hei! Stai pe loc!
‎Fir-ar!
‎Unde suntem, domnule?
‎În Yeouido.
‎Unde anume e Yeouido?
‎În centrul Seulului.
‎Domnule, aveți telefonul la dv.?
‎Pot să dau un telefon?
‎Doar un apel.
‎Costă 2.000 de woni.
‎POLIȚIA CIBERNETICĂ: CITAȚIE TRIMISĂ. ‎SUNĂ-NE ACUM ȘI NU TE DĂM ÎN JUDECATĂ.
‎CREDITELE DV. SUNT… ‎POLIȚIA SEUL: PREZENTAȚI-VĂ IMEDIAT.
‎Mulțumesc.
‎Alo?
‎Bună!
‎Da, am avut de lucru.
‎Îmi pare rău.
‎Mulțumesc, domnule.
‎La revedere!
‎Stai!
‎- Ai bani de autobuz? ‎- Poftim?
‎Ai zis că stai în Ansan.
‎N-ai avut bani nici de ‎ramyeon‎. ‎Ai bani de drum?
‎- Bani. ‎- N-am niciun ban.
‎Merg pe jos.
‎De aici vei merge pe jos până la Ansan?
‎Așteaptă puțin, apoi ia autobuzul!
‎Nu pot să accept.
‎N-am niciun ban. ‎Nu pot să vă dau banii înapoi.
‎Nu-ți voi cere asta. Ia-i!
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc, domnule.
‎Nu sunt domnul tău, ‎așa că nu-mi mai spune așa!
‎Îmi pare rău.
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc!
‎POLIȚIA
‎Domnule polițist, nu cred că vă dați seama ‎de gravitatea acestei chestiuni.
‎Bine, domnule.
‎Deci spui că niște străini ciudați
‎au adunat sute de străini pe un câmp,
‎i-au pus să joace un joc și i-au împușcat?
‎Da!
‎Și nu doar unul sau doi oameni.
‎Au ucis peste 200 de oameni fără milă.
‎Și care era jocul?
‎„Roșu, verde”.
‎Adică jocul ăla de copii?
‎Da.
‎Au pus adulții să joace asta?
‎Asta zic și eu!
‎- Și au împușcat toți perdanții? ‎- Trebuie să repet?
‎Domnule! Unde e locul ăsta? ‎Locul unde au fost uciși.
‎M-au adormit înainte să mă ia. Nu știu.
‎Cum rămâne cu ucigașii?
‎Toți aveau măști.
‎Atunci cum ai ieșit?
‎Jucătorii au votat.
‎Majoritatea a vrut să plece, deci…
‎Deci victimele au spus că vor să plece
‎și ucigașii au zis „puteți pleca”?
‎Da.
‎În primul rând, de ce te-ai dus acolo?
‎Păi…
‎Mi-au zis că îmi dau bani ‎pentru niște jocuri.
‎Bani?
‎Da, au zis că ne vor da ‎zeci de miliarde de woni.
‎Bine, atunci. Să rezum tot ce ai zis.
‎Cineva a oferit zeci de miliarde de woni ‎pentru jocuri și tu te-ai dus.
‎Te-au pus să joci „Roșu, verde”
‎și i-au împușcat pe toți perdanții.
‎Dar când ați zis că vreți să plecați, ‎v-au dat drumul.
‎Și nu știi cum arată ‎sau unde s-au petrecut toate astea.
‎Corect?
‎Da.
‎Cum te cheamă?
‎Sunt Seong Gi-hun ‎și locuiesc în cartierul Ssangmun.
‎Domnule Seong Gi-hun, ai un tutore?
‎Dacă ai nevoie de ajutor, ‎contactăm o instituție medicală.
‎Sunt cetățean în Ssangmun ‎și-mi plătesc taxele! Drept cine mă luați?
‎Asta e cartea lor de vizită. ‎Sunați-i și vedeți!
‎Alo?
‎Scuze că sun așa devreme.
‎Pot să întreb ceva?
‎- Cine e? ‎- Păi, eu…
‎Da. Scuze de deranj,
‎dar pot să joc ceva?
‎Să joci?
‎Da, chiar mă pricep la jocuri.
‎Pot să joc orice.
‎- Mă voi strădui… ‎- Ascultă!
‎Cine naiba sună așa devreme cu prostia asta?
‎Dacă ai chef de jocuri, du-te la un internet café, perversule!
‎Ați format greșit!
‎- Domnule polițist, nu! Lăsați-mă!! ‎- Scuze. Du-te acasă!
‎Sigur ați format corect? Sunteți sigur?
‎Așteptați numai!
‎Îi sun și vi-i dau.
‎Numărul apelat data trecută ‎este încă în telefonul meu.
‎Fir-ar!
‎Numărul apelat nu există.
‎Vă rugăm să mai sunați după ce verificați numărul.
‎Numărul apelat nu este în registru.
‎Vă rog, verificați numărul…
‎Cine era? Un bețiv?
‎E nebun.
‎E haos azi.
‎Controlează-te! O să te mai întorci aici?
‎Am plecat. O zi bună!
‎Țineți-o tot așa!
‎Mamă!
‎Am ajuns acasă!
‎Ce…
‎Mamă!
‎Unde e?
‎Telefonul este închis. Veți fi transferat la mesageria vocală…
‎Unde s-a dus bătrâna? ‎Ba chiar a lăsat ușa deschisă.
‎Sang-woo!
‎Ce cauți aici?
‎Din cauza datoriei?
‎Ești mândria cartierului Ssangmun, ‎geniul născut și crescut aici,
‎ai fost admis la Școala de Afaceri a UNS ‎cu cea mai mare notă. Nu-ți face griji!
‎Poți oricând să câștigi bani.
‎Du-te și spune-i mamei tale ‎și începe de la zero!
‎Cum o să câștig
‎șase miliarde de woni?
‎Șase miliarde?
‎Credeam că-s 600 de milioane.
‎Ei nu știu tot.
‎Ai investit în acțiuni ‎când ai lucrat la o firmă de valori?
‎Acțiunile nu erau multe.
‎Mă ocupam și de ‎futures‎.
‎Serios?
‎Ai pariat atât pe viitorul tău?
‎Pe ce ai pariat atâția bani?
‎- Ai iubită? ‎- Nu e genul ăla de „viitor”.
‎Nu contează.
‎Doamne!
‎Nu te poți declara în faliment personal ‎sau ceva de genul?
‎Am auzit că nu mai trebuie ‎să plătești datoriile dacă faci asta.
‎Am girat cu toate proprietățile mamei ‎și ale mele.
‎Inclusiv casa ei
‎și magazinul, tot.
‎Alo?
‎Da, eu sunt.
‎Ce?
‎CENTRU MEDICAL DE URGENȚĂ 24 DE ORE
‎E diabetică.
‎Netratată, a dezvoltat complicații.
‎Probabil că are dureri mari.
‎N-ați știut?
‎O puteți trata, nu?
‎În cel mai rău caz, ‎va trebui să-i amputăm picioarele.
‎Să o internăm și să vedem ‎cum îi merge tratamentul.
‎Mamă!
‎Mamă, unde te duci? ‎A zis că trebuie să rămâi internată.
‎Sunt bine.
‎Nu, nu ești bine.
‎Nici nu poți merge bine.
‎Uită de asta!
‎N-ai venit acasă cu zilele ‎făcând mai știu eu ce.
‎Acum, vii pe neașteptate ‎și faci pe fiul cel bun?
‎Mamă, nu fi nesăbuită!
‎Va fi mai rău dacă nu te tratezi!
‎Și dacă o fac, ce? Dacă mă internez,
‎cine ne va plăti chiria?
‎În plus, ai idee cât costă ‎să stai în spital?
‎Să nu mai zic de tratament.
‎Ai asigurare!
‎Ce-ai zis? Asigurare?
‎Nu-ți amintești?
‎Ai reziliat tot și ai cheltuit toți banii.
‎Vrei, te rog, să-ți revii?
‎Doamne!
‎Gi-hun!
‎Sunt prea obosită.
‎Sunt prea obosită să continui.
‎Să ne oprim aici!
‎Fir-ar! O să aduc bani!
‎Voi aduce bani în casă, bine?
‎Da, mamă.
‎Mă duc spre camera lui.
‎Sunt sigur că e bine.
‎Știi că mai evită apelurile ‎din când în când.
‎Îi sun pe toți ‎cei care ar putea ști unde e.
‎Dacă tot nu dau de el,
‎o să-l dau dispărut mâine.
‎Sunt polițist, ai uitat?
‎Îl voi găsi.
‎Da, mamă. Nu-ți face griji!
‎CĂMIN CIBERNETICĂ
‎De când n-a mai venit aici?
‎Nu verific pe toată lumea ‎de aici în fiecare zi.
‎Dar trebuia să achite chiria ‎acum o săptămână.
‎De atunci, am venit în fiecare zi,
‎dar n-a venit ‎și nici n-a răspuns la telefon.
‎Ei bine…
‎Apropo, legat de chirie…
‎Altfel, va trebui ‎să-i scoți lucrurile de aici imediat.
‎Arunc o privire ‎și plătesc chiria mai târziu.
‎Atunci nu te grăbi!
‎THEORY OF DESIRE ‎JACQUES LACAN, RENÉ MAGRITTE
‎Un bețiv?
‎E nebun.
‎E haos azi.
‎Copii, haideți să mâncați înghețată!
‎Da! Înghețată!
‎Ce e? Credeam că vrei înghețată.
‎Ce-ai pățit la față?
‎Te-ai bătut cu prietenii?
‎Dacă nu zici nimic, o să plec.
‎Nu vreau să rămân aici.
‎Ai zis că o aduci pe mama în curând.
‎Ai spus că vom locui toți împreună
‎dacă aștept o lună.
‎Cheol!
‎- Este… ‎- Toți copiii spun că ai mințit.
‎Au spus că n-o să plec de-aici niciodată.
‎Au spus că m-ai abandonat aici.
‎Nu.
‎O să vină mama și tata.
‎Mă voi asigura că o vor face.
‎La anul, vom locui toți ‎sub același acoperiș.
‎Mă știi, nu?
‎Știi că-mi țin mereu promisiunile.
‎Da, tipul ăla. Roșu, verde.
‎De ce-ți trebuie numele dementului, ‎dle detectiv Hwang?
‎L-am zărit ieri în trecere
‎și cred că poate fi o cunoștință veche.
‎Serios?
‎Cum îl chema?
‎Seong nu știu cum, care locuiește ‎în cartierul Ssangmun.
‎Seong Gi-hun!
‎Seong Gi-hun din Ssangmun.
‎Ai dreptate. Seong Gi-hun!
‎Îl cunoști?
‎Da, așa cred.
‎Îmi poți da adresa lui?
‎Hei, Ali! Nu ne-am văzut de mult!
‎Salut, Ali!
‎- De ce îmi ignorați apelurile? ‎- M-ai sunat?
‎Habar n-aveam.
‎De ce? E ceva în neregulă?
‎Domnule, dați-mi toate salariile ‎pe care mi le datorați!
‎De câte ori să-ți spun?
‎Acum nu am niciun ban. ‎Nu ne merge bine afacerea…
‎Nu m-am putut trata la deget. ‎Nu mi-am permis să plătesc spitalul.
‎Mă întorc acasă.
‎Vă rog să-mi dați banii!
‎La naiba! Întreabă-i pe ceilalți ‎dacă au fost plătiți!
‎Te pot plăti după ce-mi iau eu salariul!
‎Mă doare tot corpul.
‎Dar nu pot merge la medic, ‎pentru că nu am bani.
‎Ați zis că mă plătiți!
‎Plătiți-mă, vă rog! Au trecut șase luni.
‎La naiba, ce-i cu tine?
‎Vorbim mai târziu. Sunt puțin ocupat acum.
‎Domnule, dați-mi banii!
‎Dați-mi banii, vă rog!
‎Cum îndrăznești să mă atingi, ‎rahat cu ochi?
‎Nu mă insultați!
‎Idiot nenorocit!
‎Aveți bani aici!
‎- Nenorocitule! ‎- Banii mei!
‎Dă-mi drumul, idiotule!
‎Dă-mi banii!
‎Nu poți să pleci așa!
‎BĂRBAȚI DIN SUD, FEMEI DIN NORD
‎Înțeleg foarte bine situația ta.
‎Dar, știi,
‎e imposibil să găsești brokeri ‎după ce fug cu banii.
‎Nu ești singura victimă.
‎Unele victime s-au dus ‎tocmai în Dandong ca să-i prindă,
‎dar poliția chineză i-a prins
‎și aproape i-a trimis înapoi în Nord.
‎Există și altă cale?
‎Trebuie să mai angajezi un broker.
‎Dar, după cum știi, ‎va trebui s-o iei de la capăt.
‎Cât?
‎În primul rând, vor trebui ‎să-ți găsească din nou părinții.
‎Și paza la frontieră a fost întărită,
‎așa că va costa mai mult ‎să-i ajute să treacă râul.
‎Deci cât?
‎Pe puțin…
‎ai nevoie de 40 de milioane de woni.
‎Patruzeci de milioane.
‎Ăsta e prețul pentru a-i duce în China.
‎Dacă vrei să-i aduci în Sud…
‎E fierbinte!
‎E al naibii de fierbinte! Fir-ar!
‎Am avut încredere în ce mi-ai zis ‎și ți-am trimis banii.
‎Banii pentru care mi-am riscat viața.
‎Hei,
‎habar n-aveam, bine?
‎N-am știut că vor fugi cu banii tăi.
‎Îți jur.
‎O să
‎aduc banii.
‎Dar, dacă mă mai înșeli o dată,
‎data viitoare îți tai gâtul.
‎S-a înțeles?
‎Bine.
‎Ce frige!
‎MAGAZINUL DE PEȘTE AL LUI SANG-WOO
‎Ai mâncat bine?
‎Am mâncat bine, nu-ți face griji!
‎Nu cred că-ți place mâncarea americană. ‎Ce ai mâncat?
‎E în regulă, mamă. Sunt multe restaurante coreene aici.
‎Serios? Ce ușurare!
‎Când te întorci?
‎Durează mai mult decât m-am așteptat, nu sunt sigur.
‎- S-ar putea să dureze. ‎- Înțeleg.
‎Probabil că ți-e tare greu.
‎Mamă.
‎Da? Ce e?
‎Mă scuzați.
‎Vreau trei calamari pentru fiert.
‎Bine, o clipă.
‎Sang-woo, am un client.
‎Să nu-mi iei nimic când te întorci!
‎N-am nevoie de nimic, bine?
‎Bine.
‎Bine. Nu sări peste mese și îmbracă-te gros!
‎Mai vorbim. Te iubesc, fiule.
‎Ați zis calamar?
‎Doamne, întotdeauna îmi ia ceva
‎când pleacă din țară în delegație.
‎Cred că aveți un fiu minunat.
‎A absolvit Universitatea din Seul.
‎Administrarea afacerilor.
‎Dumnezeule, ‎Administrarea afacerilor la UNS?
‎Nu doar că e deștept, dar e și chipeș.
‎E căsătorit?
‎Încă nu.
‎Câți ani are?
‎Să-i fac cunoștință cu cineva?
‎Dar fiul meu are standarde înalte.
‎Mă scuzați.
‎Sunteți mama domnului Cho Sang-woo?
‎Da, Cho Sang-woo e fiul meu.
‎Unde e acum?
‎E în SUA, în delegație.
‎- De ce îl căutați? ‎- Suntem de la poliție.
‎S-a emis mandat de arestare ‎pentru dl Cho Sang-woo
‎pentru acte de delapidare, ‎falsificare de documente private
‎și alte infracțiuni financiare.
‎Ce?
‎Pe cine să arestați?
‎Vai, dlor detectivi! ‎Trebuie să fie o neînțelegere.
‎Fiul meu n-ar face nimic ilegal.
‎Dacă dați de fiul dv., ‎spuneți-i să vină voluntar!
‎Dacă mai fuge așa,
‎asta îl va afecta negativ ‎în momentul procesului.
‎Cine e?
‎DATA: 23 IUNIE, MIEZUL NOPȚII ‎LOCAȚIE: ACEEAȘI CA DATA TRECUTĂ
‎De unde ai banii ăștia?
‎Ali, de unde ai banii ăștia?
‎Ascultă cu atenție!
‎Cumpără imediat bilete pentru tine ‎și copilul nostru și du-te acasă!
‎Dar tu?
‎Mergeți voi înainte!
‎Vin imediat ce-mi termin treaba aici.
‎Se întâmplă ceva cu tine, nu?
‎Nu întreba nimic deocamdată!
‎Fă bagajele și plecați imediat!
‎Sper că înțelegi problema mea.
‎Te iubesc. Pe tine și pe copilul nostru.
‎N-am niciun ban.
‎PUB VINDECĂTOR
‎Împrumută-mi doar trei milioane!
‎Ți-i dau înapoi în două luni.
‎N-ar trebui să vorbești de bani ‎cu prietenii.
‎Și știi în ce situație sunt.
‎Sigur că da.
‎Nu ți-aș cere dacă n-ar fi așa de rău.
‎Dacă trebuie, ‎lucrez aici pe post de curier.
‎Cum adică, pe post de curier?
‎Uită-te la localul meu! ‎Nici nu-mi permit chiria.
‎Atunci îți dau banii într-o lună.
‎Aș putea dacă aș avea două slujbe, ‎de șofer și de curier.
‎Haide!
‎Doctorul a spus că trebuie ‎să se opereze imediat, dar…
‎Scumpule!
‎N-ar trebui să vii înăuntru?
‎Imediat.
‎Treci înăuntru imediat! ‎Și stinge-ți țigara!
‎Bună!
‎- Gi-hun! ‎- Da?
‎N-ar trebui să fumezi ‎în fața magazinului altcuiva.
‎Da.
‎Tu…
‎Domnule!
‎Tu ești, nu-i așa?
‎Jucătorul 456.
‎Da, domnule.
‎Eu sunt.
‎Ce faci în cartierul ăsta?
‎Locuiesc în zonă.
‎Înțeleg.
‎Și dv. locuiți în cartierul ăsta?
‎Nu.
‎Am un prieten care locuiește în apropiere.
‎Nu am unde să merg momentan,
‎așa că stau acolo o vreme.
‎Doamne!
‎Vreți să luați loc?
‎Sigur.
‎Nu-mi vine să cred că vă văd aici!
‎Ce coincidență!
‎Eu cred…
‎că ne-a fost scris să ne întâlnim.
‎Doamne!
‎Vreți și dv.?
‎Sigur.
‎A, da.
‎E bine capul? Aveți voie să beți?
‎E în regulă.
‎Doamne!
‎Îmi pare rău că nu am mâncare.
‎E în regulă.
‎RAMYEON
‎Stați!
‎Domnule, e în regulă? Nu beți cam mult?
‎Sunt bine.
‎Eu…
‎am decis să mă întorc acolo.
‎Unde?
‎Acolo?
‎Știi,
‎oricum nu mai am mult de trăit.
‎Nu vreau
‎să stau și să aștept moartea așa.
‎Nu se știe niciodată.
‎Poate ajung să câștig.
‎Când am jucat „Roșu, verde”,
‎am terminat jocul înaintea ta.
‎Dar locul acela este…
‎După ce m-am întors,
‎mi-am dat seama ‎că tot ce au zis e adevărat.
‎Viața de aici e și mai chinuitoare.
‎Șefule!
‎De ce ai întârziat atât?
‎Niște bețivi s-au bătut în barul meu ‎chiar când eu plecam.
‎Știți cum e.
‎Vin tot felul de ratați ‎vineri seară să petreacă.
‎Unde sunt banii?
‎E tot ce am putut obține așa din scurt.
‎Vă mai strâng după weekend.
‎Am auzit că șeful cel mare ‎a trimis toți băieții
‎în Incheon și în Ilsan să vă caute.
‎Unde v-ați ascuns până acum?
‎Nu pot discuta aici.
‎Ai venit cu mașina?
‎Da, pe aici.
‎Deci asta e invitația la chestia ‎cu „Roșu, verde”?
‎Exact.
‎Mi-au trimis-o ieri.
‎Se pare că o vor relua.
‎Așa că adună ‎cât mai mulți băieți până marți!
‎Și luați și niște arme!
‎- Arme? ‎- Ei au arme.
‎Dar numai un tip vine să ne ia.
‎O să-l batem pe tipul cu mască
‎și le spargem seiful.
‎Chiar dacă tot ce ați spus e adevărat…
‎Ticălos mic! ‎Cum adică „chiar dacă”? E adevărat.
‎Scuze, domnule.
‎Tipii ăia au miliarde de woni ‎într-o pușculiță uriașă.
‎Dacă ne iese pasența,
‎n-o să mai avem de-a face cu bețivi ‎în baruri ca să ne câștigăm traiul.
‎Dar, șefule…
‎toți băieții presupun că v-ați ascuns ‎după ce l-ați enervat pe șeful cel mare.
‎Toată lumea din Incheon crede așa.
‎Nu cred că pot convinge pe nimeni.
‎Uite, ticălosule! Zic că vreau ‎să-i jefuiesc și să-i dau banii înapoi.
‎Șefule.
‎Cât ați pierdut la cazinoul din Filipine?
‎De unde știi?
‎Șefule, trebuia să știți ‎când să vă opriți.
‎Ai înnebunit, nenorocitule?
‎Hei, Deok-su!
‎„Deok-su”?
‎Idiotule!
‎Agenții de la cazinourile din Filipine ‎au venit aici
‎să-ți ia ficatul, rinichii și ochii, ‎în locul banilor datorați.
‎Ești terminat, cretinule!
‎Hei! Bun venit în Coreea!
‎Bun venit!
‎L-am omorât pe Deok-su!
‎Haideți!
‎Veniți încoace, nenorociților!
‎- Hei! ‎- Duceți-vă! Omorâți-l pe Deok-su!
‎Prindeți-l!
‎Bani?
‎Da.
‎Cât?
‎Aproximativ…
‎două milioane de woni.
‎Două milioane?
‎Da.
‎Nu ți se pare că ești obraznic?
‎Nu mi-ai dat pensie alimentară ‎pentru mine sau pentru copil.
‎Cum ai putut să vii să-mi ceri bani iar?
‎Îmi pare rău.
‎Sunt pentru factura ‎de spitalizare a mamei.
‎Cât de bolnavă e?
‎Are o formă gravă de diabet.
‎Are nevoie de operație.
‎Eu n-am niciun ban.
‎Abia ne descurcăm.
‎Te rog.
‎Mama s-a purtat frumos cu tine.
‎Imaginează-ți ce disperat sunt ‎de-ți cer ție.
‎Promit să ți-i dau înapoi.
‎Chiar nu am bani.
‎Soțul îmi dă pentru cheltuielile zilnice.
‎Atunci îi poți cere lui…
‎Ești nebun?
‎Hei!
‎Pentru ce să-i spun că sunt?
‎Pleacă! Acum!
‎- Hei! ‎- Tatăl copiilor va veni acasă în curând.
‎De ce-i tot zici „tatăl copiilor”?
‎Eu sunt tatăl lui Ga-yeong!
‎Ce? Tată?
‎Ce-ai făcut tu pentru ea? ‎Crezi că meriți să fii tatăl ei?
‎Nici n-ai fost acolo când s-a născut!
‎Atunci a fost…
‎Știi deja povestea! Nu am putut veni!
‎Colegul meu a leșinat…
‎Și eu am leșinat!
‎Practic, m-am târât până la spital!
‎Dacă aș mai fi întârziat puțin, ‎aș fi pierdut-o!
‎Colegul meu a murit în ziua aia, ‎chiar în fața ochilor mei!
‎Nici n-a putut merge la spital!
‎Scumpo, am ajuns.
‎Te-ai întors mai devreme.
‎Tată.
‎Mamă!
‎Era prin zonă și s-a oprit ‎s-o vadă pe Ga-yeong.
‎Acum că am văzut-o, voi pleca.
‎- Pleci? ‎- Da, am o întâlnire importantă.
‎Ga-yeong, la revedere!
‎- Mai vin să te văd. ‎- Bine.
‎Așa…
‎De ce a venit de data asta?
‎- De ce l-ai lăsat în casă? ‎- Scuze.
‎M-am întors de la cumpărături ‎și mă aștepta la poartă.
‎Stai!
‎Ce-i asta?
‎Am auzit că-ți trebuie bani.
‎Mulțumesc.
‎Ți-i dau înapoi.
‎Nu e nevoie.
‎În schimb,
‎vreau să nu-mi mai vezi familia.
‎Lui Ga-yeong îi e greu.
‎Ne mutăm în SUA în curând, ‎dar dacă mai apari așa…
‎Nenorocitule!
‎Crezi că banii rezolvă tot?
‎Tată.
‎Dl Seong Gi-hun?
‎Da?
‎Hwang Jun-ho, poliția Dobong.
‎Ați făcut recent o plângere la secție.
‎Că au răpit oameni ca să-i pună să joace.
‎Și că…
‎au fost uciși oameni acolo.
‎Aia? A fost o invenție a mea.
‎Eram beat și plictisit, ‎așa că am inventat.
‎Fratele meu avea o carte de vizită
‎ca aceea pe care o aveați dv.
‎Și e dispărut.
‎Am luat-o de pe stradă ‎și am ținut-o în buzunar.
‎Domnule Seong!
‎Ajutați-mă, vă rog!
‎Trebuie să-mi găsesc fratele.
‎Îmi pare rău.
‎Momentan, nu sunt în postura ‎să pot ajuta pe cineva.
‎UNIVERSITATEA HALLYM ‎SPITALUL INIMA SACRĂ HANGANG
‎Subtitrarea: Clarisa Ivanov