#32
Vinner jeg, tar jeg over SORTE DRAGE.
Jeg er ikke ferdig ennå.
Slutt med dette, Takemichi.
Jeg er ikke ferdig ennå.
Du kan ikke endre noe, for faen!
Jeg hadde ingenting.
Ingen venner å betro meg til og ingen å elske.
Jeg var helt alene.
Takemichi.
Du tar feil.
Hakkai.
Det er du som ikke kan endre deg.
Første gang
jeg sverget på å endre fremtiden var da Akkun døde.
Jeg var i en skitten trapp i en bakgate.
Jeg følte at jeg måtte bære hele byrden alene.
Jeg var så redd og engstelig. Det var overveldende.
Jeg vil redde alle.
Men litt etter litt...
Du er fantastisk.
Du må gjøre opp med de to.
Ta deg av Draken!
Hundre millioner yen på Takemitchy.
Sutrekopp-helt.
Jeg overlater det til deg.
Alle aksepterte meg.
Takemichi Hanagaki!
Jeg utnevner deg til kaptein for førstedivisjon!
Takk, Takemitchy.
Jeg overlater Toman...
...til deg, partner.
Det holder, Takemichi! Du kommer til å dø!
Hvis jeg holder stand nå,
endrer jeg kanskje ikke fremtiden.
Men hvis det er den minste sjanse...
Det ville ikke gjort en flue fortred.
Hva skjedde, sjef?
Aldri i livet.
Jeg er ikke ferdig ennå.
Takemichi... Vær så snill, bare gi opp.
Hvis jeg har en sjanse...
...til å endre fremtiden...
...er det verdt å risikere livet ditt, synes du ikke?
Hva?
Hakkai, å kjempe ditt beste gjør ikke vondt.
Det som gjør mest vondt er...
...å være helt alene.
Du kan snakke med meg om alt, Hakkai.
Vi er jo... venner.
Takemitchy.
Vær så snill...
Redd meg.
Sjef?
Den jævelen tvang sjefen i kne.
Toman-kapteiner er tøffe.
Fy faen, partner.
Hjelp meg, Takemitchy.
Hjelp meg.
Overlat det til meg, Hakkai.
Hakkai.
Det du ville beskytte...
Yuzuha, som du fortsatt beskytter i fremtiden...
Jeg skal beskytte henne.
Det er ikke sånn det er, Takemitchy.
Jeg har ikke et eneste blåmerke i ansiktet, ikke sant?
Men Yuzuha, hun har blitt banket opp.
Hva?
Bruk styrken din til å beskytte andre.
Jeg ga et løfte da...
...om å beskytte familien.
Jeg ville beskytte henne.
Jeg ville beskytte Yuzuha,
men jeg hadde ikke mot til å trosse Taiju.
Hva?
Det var motsatt. Hun beskyttet meg alltid.
Alt jeg sa var løgn.
Så, fra nå av,
tar du julingen for to.
Det er greit for deg, ikke sant?
Yuzuha?
Hva?
Det var Yuzuha som beskyttet oss hele tiden.
Yuzuha?
Mener du at hele denne tiden...
Ikke tull med lillebroren min!
Jeg skal... beskytte Hakkai.
Beskyttet hun deg?
Mener du at du løy om
å beskytte familien din hele tiden,
selv om du lovet det da du møtte Mitsuya?
Taiju.
Hvorfor slår du Hakkai?
Du bryter løftet ditt.
Løftet?
Du brukte det bare som en unnskyldning.
Så jeg måtte disiplinere ham.
Kom hit, begge to!
Jeg...
Jeg fikk det til å høres ut som jeg gjorde det Yuzuha hadde gjort.
Det er skikkelig bedritent.
Taper.
Ikke si mer, Hakkai.
Det er teit nok at du måtte beskyttes av en kvinne.
Men du løy om å beskytte henne.
For en drittsekk.
Hold deg utenfor dette!
Det var min avgjørelse. Hakkai kan ikke klandres.
Tilgi meg, Takemitchy.
Det er min feil at dette skjedde.
Jeg fikk deg fanget i løgnene mine.
Jeg er rett og slett for redd for Taiju, så mitt eneste valg var å knivstikke ham.
Jeg gjorde det for å flykte fra min egen svakhet.
Hakkai,
du suger!
Men ikke tro at du er den eneste som suger.
Jeg sugde enda verre.
Du suger virkelig, Hakkai.
Jeg var arrogant da jeg sa at man ikke skulle hate livet man ble født inn i.
Men i virkeligheten hatet jeg mitt.
En gang ble jeg så lei av alt sammen
at jeg stakk av og etterlot begge mine søstre.
Da jeg kom hjem, slo moren min meg hardt.
Teit, ikke sant?
Men etter det ga moren min meg en klem.
Hun gråt og sa: "Jeg er lei for alt dette."
Du er ikke den eneste som har rømt.
Vi er alle svake. Men det er derfor vi har venner.
Vi forlater deg ikke for å lyve slik.
Det er det Toman handler om.
Trekk unna, alle sammen.
Taka.
Chifuyu.
Takemitchy.
Du er helt mørbanket.
Jeg er ikke redd lenger. Takk.
Hakkai...
Jeg tar aldri på meg uniformen til SORTE DRAGE igjen.
Så du har lurt deg selv til å tro at du er tøff nå?
Det er jeg som har beskyttet familien vår.
Hvordan våger du å trosse broren din, som har beskyttet Shiba-familien?
Ikke gjør det, Taiju!
Ikke rør Hakkai!
Hæ? Hakkai?
Tokyo Manji Gang, visekaptein i andre divisjon,
Hakkai Shiba.
For å beskytte Yuzuha, vennene mine og familien min,
skal jeg banke deg!
Hakkai har forandret seg.
Ja.
Han sa ikke "drepe". Han sa "banke".
Dette vil endre fremtiden, Takemitchy.
Gud, må du fortsette å teste meg?
Må jeg virkelig drepe de to familiemedlemmene mine?
Selv om jeg elsker dem så høyt?
Jeg elsker dem.
Hakkai!
Jævla monster.
Hakkai!
Så synd, Hakkai.
Du slipper ikke ut herfra i live.
Det er håpløst å prøve å rømme.
Soldatene mine har omringet kirken.
DRAPSPATRULJEN
Han har rett, Takemitchy.
Det er hundre av dem.
Jeg hadde aldri tenkt å rømme.
Chifuyu, med mindre vi beseirer denne fyren og hele SORTE DRAGE,
vil ikke fremtiden endre seg.
Det har du rett i, Takemitchy.
Vi kommer visst til å dø.
Det stemmer.
Hva feiler det deg? Hvorfor smiler du?
Er du gal? Du kan virkelig dø, vet du?
Beklager.
Mine foreventinger fikk ham til å lide.
Jeg er en fiasko som storebror.
Mitsuya.
Du beskyttet Hakkai helt alene, Yuzuha.
Jeg respekterer deg virkelig for det.
Nå er det vår tur.
Yuzuha.
Ja?
Liker du pappa?
Jeg vet ikke.
Jeg snakker nesten aldri med ham.
Han er aldri hjemme.
Jeg beklager, Yuzuha.
Jeg skal beskytte deg, Yuzuha.
Det går bra.
Ikke bekymre deg for hjemmet, mamma.
Bare bli bedre fort.
Ikke lenge etter det døde moren min.
Mamma, Hakkai begynte på barneskolen i dag.
Han er så glad for å ha sin egen ryggsekk
at han bruker den når han går ut for å leke også.
Er ikke det sprøtt?
SLEKTSGRAVKAMMER
Ikke vær redd, mamma.
Jeg skal beskytte familien vår.
Så en dag...
En dag, vær snill og klem meg igjen.
Ikke lenge etter at mamma døde, begynte Taiju å slå oss.
Hver eneste dag.
Hvem glemte å skru av lyset på badet?
Vel...
Jeg.
Hva?
Hei, hvorfor lyver du?
Hva? Jeg lyver ikke. Jeg...
Setet var oppe.
Bare gutter løfter opp setet.
-Bli med meg, Hakkai! -Vent!
Ikke slå Hakkai!
Jeg tar julingen for ham.
Yuzuha...
Vær så snill!
Så fra nå av
tar du julingen for to.
Hele denne tiden...
...beskyttet jeg familien vår alene.
TETTA KISAKI
Beskytt Hakkai.
Så jeg grep sjansen Kisaki ga meg.
Jeg måtte gjøre det alene.
La oss beskytte Hakkai!
Går det bra, Takemitchy?
Ja. Takk, mann.
Jeg beklager, Hakkai.
Jeg beklager.
Yuzuha.
Jeg sverger på at jeg skal beskytte deg.
Jeg sverger. Jeg skal beskytte deg.
Jeg skal beskytte deg i mammas sted.
Jeg sverger på at jeg skal beskytte Yuzuha.
Yuzuha.
Ser du? Du er ikke alene.
Takk, folkens.
Pokker!
Beinet mitt er ødelagt, Takemitchy.
Beklager, Takemitchy.
Du har overskredet grensen din, hva?
Du er en idiot, Hakkai.
Du har endt opp med å miste alt.
Stikk av, din drittsekk.
Jeg håper du lærer en lekse i helvete, drittsekk.
Det vil vekke deg.
Er ikke ferdig ennå.
Jeg har ikke tatt halvparten så mye som Takemitchy.
Ikke ferdig.
Jeg er ikke ferdig ennå!
Jeg begynner til og med å høre ting.
Denne lyden...
Mikeys CB250T.
Hva?
Mikey?
Hva gjør Tomans sjef her?
Mikey har kommet.
Hvem ringte ham?
Nå er vi reddet.
Med Mikey her
kan vi beseire SORTE DRAGE.
Jeg er ikke så sikker.
Hva?
Vi er bare her fordi vi brøt våpenhvilen mellom Toman og SORTE DRAGE.
Hva vil Mikey synes om det?
God jul.
Akkurat hva...
...gjør dere i dag?
Tekst: S. Mile